СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2026 р. Справа № 480/5740/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив:
1) визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років позивачу із розрахунку 70% замість 86% грошового забезпечення при її перерахунку згідно оновлених довідок Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, що привело до обмеження пенсії позивача за вислугу років та обмеження її максимальним розміром,
2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії та її виплату без обмеження максимального розміру та з урахуванням індексації ОСОБА_1 з розрахунку 86% відповідних сум грошового забезпечення згідно з довідками Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024. 
Свої вимоги мотивував тим, що відповідач протиправно обмежив розмір пенсії максимальним, з одночасним зменшенням відсоткового розміру грошового забезпечення, при здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідок про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, що проведений на виконання рішення суду у справі №480/1876/25.
Ухвалою суду від 24.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, вказаною ухвалою суду у відповідача витребовувалися додаткові докази у справі, які на виконання вимог ухвали представником ГУ ПФУ в Сумській області не було надано, у зв`язку з чим такі докази витребовувалися повторно ухвалою суду від 03.11.2025, та на виконання вимог якої відповідач подав витребувані докази. При цьому, відзиву на позовну заяву надано не було.
Частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відтак, вбачається можливим розглянути справу за наявними матеріалами у справі.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як вбачається з позову та підтверджується матеріалами справи, позивач є отримувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі – Закон №2262-ХІІ) (а.с.13-17, 30-32). При цьому, розмір пенсії позивачу на момент її призначення відповідачем склав 86% суми грошового забезпечення, виходячи з вислуги 32 роки (а.с.26зворот).
Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області видано довідки від 21.11.2024 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021 (№ 6301/1-6438/6313), 01.01.2022 (№ 6301/1-6439/6313) та 01.01.2023 (№ 6301/1-6440/6313) (а.с.27-28), однак відповідач відмовив у здійсненні перерахунку на підставі таких довідок, з чим позивач не погодився та звернувся до Сумського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав, рішенням якого від 28.04.2025 у справі №480/1876/25, крім іншого, відповідача було зобов`язано провести з 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідок Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 №6301/1-6438/6313, від 21.11.2024 № 6301/1-6439/6313 та від 21.11.2024 № 6301/1-6440/6313, з урахуванням виплачених сум.
Так, на виконання вказаного рішення суду позивачу було здійснено перерахунки пенсії з 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023, однак розмір пенсії позивача до виплати був визначений з урахуванням обмеження максимальним розміром та з визначенням основного розміру пенсії позивача в 70% грошового забезпечення.
Зокрема, відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.02.2021 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 №6301/1-6438/6313, однак розмір пенсії позивача до виплати був визначений у фіксованому розмірі в сумі 29262,09грн., а також перерахунок проведено виходячи з 70% грошового забезпечення (а.с.25).
Відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 № 6301/1-6439/6313, однак розмір пенсії позивача до виплати був визначений у фіксованому розмірі в сумі 29262,09грн., а також перерахунок проведено виходячи з 70% грошового забезпечення (а.с.25 зворот).
Також відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 № 6301/1-6440/6313, однак розмір пенсії позивача до виплати був визначений з урахуванням обмеження максимальним розміром в сумі 35410,04грн., у той час як сума пенсії без обмеження максимальним розміром склала 42519,57грн., а також перерахунок проведено виходячи з 70% грошового забезпечення (а.с.26).
Позивач, не погодившись з тим, що відповідач здійснив вказані перерахунки зі зменшенням розміру грошового забезпечення з 86% на 70%, а також обмежив розмір пенсії максимальним розміром, звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області з відповідною заявою, однак відповідач листом повідомив позивача про те, що розмір пенсії позивача на виконання рішення суду у справі №480/1876/25 перерахований в межах покладених судом зобов`язань (а.с.9-11).
Надаючи оцінку обставинам щодо зменшення відповідачем розміру грошового забезпечення позивача з 86% на 70% при проведенні перерахунків пенсії, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі - Закон № 2262- ХІІ).
Відповідно до статті 13 Закону № 2262- ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт “а” статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. 
Законом України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 8 липня 2011 року №3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Згодом Законом України “Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні” від 27 березня 2014 року №1166-VII внесено зміни у частину другій статті 13 Закону №2262-ХІІ, згідно яких цифри “ 80” замінено цифрами “ 70”.
Згідно ст. 51, ч.4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Як вбачається з матеріалів справи (а.с.25-26), здійснюючи перерахунки пенсії з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 у справі №480/1876/25 на підставі оновлених довідок, відповідачем було визначено розмір пенсії позивача у розмірі 70% грошового забезпечення.
Разом з тим, призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Вказаний висновок узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду зразкової справи № 240/5401/18 (провадження № 11-198заі19), яка у своїй постанові від 16 жовтня 2019 року зазначила, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Відтак, при вирішенні цієї типової справи суд, з огляду на приписи ч.5 ст.242, ч.3 ст.291 Кодексу адміністративного судочинства України, враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18.
Верховний Суд у постановах від 23.06.2021 у справі №140/392/19, від 16.02.2022 у справі № 200/7786/19-а та від 28.11.2022 у справі №340/5306/21 наголосив, що відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії, так як при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років чи у зв`язку із збільшенням його в силу змін законодавства, є незмінним у бік зменшення.
Таким чином, враховуючи, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, дії відповідача щодо здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії, виходячи з 70% суми грошового забезпечення замість 86%, не відповідають критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини у справі, вбачається необхідним визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру раніше призначеної пенсії позивачу з 86% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023 на підставі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення позивача та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії позивачу з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023 на підставі таких оновлених довідок, виходячи з основного розміру пенсії 86% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Надаючи правову оцінку відносинам щодо обмеження відповідачем максимальним розміром пенсії при проведенні перерахунків з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023 на підставі оновлених довідок, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст.43 Закону №2262-XIІ (в редакції, яка діяла з 01.01.2008 до 01.10.2011, враховуючи зміни, внесені згідно із Законом України від 28.12.2007 N107-VI) максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 вказана норма, доповнена Законом України від 28.12.2007 N107-VI визнана неконституційною.
Проте з 01.10.2011 Законом України від 08.07.2011 N3668-VI (далі - Закон №3668-VI) частина 5 ст.43 була викладена в новій редакції: “максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність”.
Згодом Законом України від 24.12.2015 N911-VIII дана норма була доповнена текстом наступного змісту (чинній з 1 січня 2016): “тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень”. 
Згідно змін, внесених Законом України від 12.04.2016 №1080-VІІІ дана частина стала вважатись частиною 7.
Однак, Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 20.12.2016 №7-рп/2016 у справі №1-38/2016 положення Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 9 квітня 1992 року N 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).
При цьому, у відповідності до п.2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, положення ч.7 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абз. 6 п. 4 Рішення Конституційного Суду України №15-рп/2000 від 14.12.2000 у справі № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).
Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина 7 статті 43 в Законі №2262-XIІ.
Відповідно до Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” слова і цифри “у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року” замінено словами і цифрами “по 31 грудня 2017 року”. Однак, буквальне розуміння змін внесених Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.
Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” також не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Отже, внесені Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Таким чином, з 20.12.2016 стаття 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Цей висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17 та від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17, від 12 березня 2019 року у справі №522/3049/17, від 15 квітня 2019 року у справі № 522/16973/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/22798/17, від 23 червня 2020 року у справі №686/24928/16-а, від 09.02.2021 №1640/2500/18, від 21 грудня 2021 року у справі №120/3552/21-а, від 02 серпня 2022 року у справі №240/1369/21, від 20 липня 2022 року у справі № 340/2476/21.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім іншого, Велика Палата Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
Верховний Суд, розглядаючи справу у подібних правовідносинах, у постанові від 02 серпня 2022 року у справі №240/1369/21 та від 28.11.2022 у справі №340/5306/21, з посиланням на вказану постанову Великої Палати Верховного Суду, дійшов висновку, що у таких справах застосуванню підлягають норми Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону України “Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи” від 08 липня 2011 року № 3668-VI. 
Так, судом встановлено, що відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.02.2021 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 №6301/1-6438/6313, однак розмір пенсії позивача до виплати був визначений у фіксованому розмірі в сумі 29262,09грн. (а.с.25).
Відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 № 6301/1-6439/6313, однак розмір пенсії позивача до виплати був визначений у фіксованому розмірі в сумі 29262,09грн. (а.с.25 зворот).
Також відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 № 6301/1-6440/6313, однак розмір пенсії позивача до виплати був визначений з урахуванням обмеження максимальним розміром в сумі 35410,04грн., у той час як сума пенсії без обмеження максимальним розміром склала 42519,57грн. (а.с.26).
Тобто, ГУ ПФУ в Сумській області при здійсненні перерахунків пенсії позивача з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023 обмежило розмір пенсії до виплати її максимальним розміром.
Однак, як вже зазначалось вище, з 20.12.2016 стаття 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (Закону, який є спеціальним для позивача) не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. Тобто спеціальним законом, на підставі якого призначено пенсію позивачу, та який підлягає застосування у цьому випадку, такого максимального розміру пенсії не визначено.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідач здійснюючи перерахунки пенсії позивача з 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023, обмежуючи при цьому розмір пенсії позивача максимальним розміром, діяв не у відповідності до вимог Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, а тому такі його дії не можуть відповідати критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими, а тому суд вбачає необхідним також визнати такі дії протиправними та зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії позивачу:
- з 01.02.2021 з урахуванням довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 №6301/1-6438/6313, виходячи з 86% грошового забезпечення основного розміру пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії,
- з 01.02.2022 з урахуванням довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 № 6301/1-6439/6313, виходячи з 86% грошового забезпечення основного розміру пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії,
- з 01.02.2023 з урахуванням довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 № 6301/1-6440/6313, виходячи з 86% грошового забезпечення основного розміру пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунки пенсії на підставі оновлених довідок саме з урахуванням індексації, з огляду на наступне.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Водночас, суд зауважує, що права позивача в частині здійснення йому перерахунку пенсії на виконання рішення суду у цій справі ще не проведено, а суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому. Відтак, вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43,м. Суми,Сумська область,40009, код ЄДРПОУ 21108013) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення розміру раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 86% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та щодо обмеження максимального розміру його пенсії при проведенні перерахунків пенсії з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2021 з урахуванням довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 №6301/1-6438/6313, виходячи з 86% грошового забезпечення основного розміру пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2022 з урахуванням довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 № 6301/1-6439/6313, виходячи з 86% грошового забезпечення основного розміру пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії,
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 з урахуванням довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 21.11.2024 № 6301/1-6440/6313, виходячи з 86% грошового забезпечення основного розміру пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16.02.2026.

Суддя   І.Г. Шевченко