ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 березня 2026 року справа №200/4565/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 р. у справі №200/4565/25 (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
- визнати неправомірним та скасувати рішення №052630005018 від 10 червня 2025 року про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення;
- зобов`язати зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 09 листопада 1994 року по 01 грудня 1995 року, з 16 серпня 2001 року по 25 січня 2002 року, з 10 лютого 2002 року по 19 квітня 2003 року, з 25 квітня 2003 року по 26 січня 2007 року, з 25 квітня 2008 року по 01 жовтня 2011 року, з 15 жовтня 2011 року по 31 січня 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 19 січня 2013 року, з 01 лютого 2013 року по 21 серпня 2014 року, з 28 серпня 2014 року по 15 жовтня 2014 року, з 17 жовтня 2014 року по 07 серпня 2015 року, з 08 серпня 2015 року по 01 березня 2016 року, з 02 березня 2016 року по 16 січня 2018 року, з 17 січня 2018 року по 31 січня 2019 року та з 04 лютого 2019 року по 23 грудня 2019 року;
- зобов`язати зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди роботи з 24 червня 1996 року по 20 квітня 2000 року, з 10 лютого 2002 року по 19 квітня 2003 року, з 25 квітня 2003 року по 26 січня 2007 року, з 01 лютого 2007 року по 21 квітня 2008 року, з 25 квітня 2008 року по 01 жовтня 2011 року, з 15 жовтня 2011 року по 31 січня 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 19 січня 2013 року, з 01 лютого 2013 року по 21 серпня 2014 року на посаді «газорізальника», з 28 серпня 2014 року по 15 жовтня 2014 року, з 17 жовтня 2014 року по 07 серпня 2015 року, з 08 серпня 2015 року по 01 березня 2016 року, з 02 березня 2016 року по 16 січня 2018 року, з 17 січня 2018 року по 31 січня 2019 року, з 04 лютого 2019 року по 23 грудня 2019 року;
- зобов`язати зарахувати до стажу роботи в районах Крайньої Півночі який дає право на призначення пенсії за віком відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення періоди роботи з 25 квітня 2003 року по 26 січня 2007 року, з 25 квітня 2008 року по 01 жовтня 2011 року, з 15 жовтня 2011 року по 31 січня 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 19 січня 2013 року, з 01 лютого 2013 року по 21 серпня 2014 року на посаді «газорізальника», з 28 серпня 2014 року по 15 жовтня 2014 року, з 17 жовтня 2014 року по 07 серпня 2015 року, з 08 серпня 2015 року по 01 березня 2016 року, з 02 березня 2016 року по 16 січня 2018 року, з 17 січня 2018 року по 31 січня 2019 року, з 04 лютого 2019 року по 23 грудня 2019 року;
- зобов`язати повторно розглянути заяву від 03 червня 2025 року про призначення пенсії за віком відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 10.06.2025 року №052630005018 про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 03.06.2025 року, зарахувавши до страхового стажу періоди з 09.11.1994 по 01.12.1995 року, з 25.04.2003 по 26 січня 2007 року, з 25.04.2008 по 01.10.2011 року, з 15.10.2011 по 31.01.2012 року, з 08.02.2012 по 19.01.2013 року, з 01.02.2013 по 21.08.2014 року, з 28.08.2014 по 15.10.2014 року, з 17.10.2014 по 07.08.2015 року, з 08.08.2015 по 01.03.2016 року, з 02.03.2016 по 16.01.2018 року, з 17.01.2018 по 31.01.2019 року, з 04.02.2019 року по 23.12.2019 року та до пільгового стажу за Списком №2 періоди з 24.06.1996 року по 20.04.2000 року, з 01.02.2007 року по 21.04.2008 року та з 09.11.1994 по 01.12.1995 року, з 25.04.2003 по 26 січня 2007 року, з 25.04.2008 по 01.10.2011 року, з 15.10.2011 по 31.01.2012 року, з 08.02.2012 по 19.01.2013 року, з 01.02.2013 по 20.02.2013 року, з 22.02.2013 по 24.04.2014 року, з 11.05.2014 по 21.08.2014 року, з 28.08.2014 по 15.10.2014 року, з 17.10.2014 по 07.08.2015 року, з 08.08.2015 по 01.03.2016 року, з 02.03.2016 по 07.06.2017 року, з 11.06.2017 по 01.07.2017 року, з 23.07.2017 по 16.01.2018 року, з 17.01.2018 по 31.01.2019 року, з 04.02.2019 року по 23.12.2019 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Відповідач не погодився з рішеннями суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 18.07.1988, а саме: з 09.11.1994 по 01.12.1995, з 25.04.2003 по 26.01.2007, з 25.04.2008 по 01.10.2011, з 15.10.2011 по 31.01.2012, оскільки стаж набутий на території російської федерації; з 16.08.2001 по 25.01.2002, з 10.02.2002 по 19.04.2003, оскільки відсутні дані та сплата страхових внесків згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
До пільгового стажу не враховано періоди роботи за Списком № 2 (з 25 квітня 2003 року по 26 січня 2007 року, з 01 лютого 2007 року по 21 квітня 2008 року, з 25 квітня 2008 року по 01 жовтня 2011 року, з 15 жовтня 2011 року по 31 січня 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 19 січня 2013 року, з 01 лютого 2013 року по 21 серпня 2014 року, з 28 серпня 2014 року по 15 жовтня 2014 року, з 17 жовтня 2014 року по 07 серпня 2015 року, з 08 серпня 2015 року по 01 березня 2016 року, з 02 березня 2016 року по 16 січня 2018 року, з 17 січня 2018 року по 31 січня 2019 року, з 04 лютого 2019 року по 23 грудня 2019 року) та в районах Крайньої Півночі (з 25 квітня 2003 року по 26 січня 2007 року, з 25 квітня 2008 року по 01 жовтня 2011 року, з 15 жовтня 2011 року по 31 січня 2012 року, з 08 лютого 2012 року по 19 січня 2013 року, з 01 лютого 2013 року по 21 серпня 2014 року, з 28 серпня 2014 року по 15 жовтня 2014 року, з 17 жовтня 2014 року по 07 серпня 2015 року, з 08 серпня 2015 року по 01 березня 2016 року, з 02 березня 2016 року по 16 січня 2018 року, з 17 січня 2018 року по 31 січня 2019 року, з 04 лютого 2019 року по 23 грудня 2019 року) згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 18.07.1988, вкладишу до трудової книжки НОМЕР_2 від 10.02.2012 та довідок № 29 від 04.04.2018, № 189 від 03.04.2018, № 57-14 від 31.03.2014, № 78/13 від 30.01.2013, № 325/08/01 від 28.12.2019, оскільки стаж набутий на території російської федерації.
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи за Списком № 2 з 24.06.1996 по 20.04.2000, з 10.02.2002 по 19.04.2003, оскільки документи для його підтвердження не надані.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_3 .
03.06.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
Одночасно позивачем подано заяву довільної форми про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за роботу в районах Крайньої Півночі.
Суд встановив на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18 липня 1988 року, що ОСОБА_1 працював у Індивідуальному приватному підприємстві «Номінал» в період з 09.11.1994 по 01.12.1995 року, а саме:
- на підставі наказу № 31 від 09.11.1994 року прийнято монтажником збірних залізобетонних конструкцій, сталевих конструкцій 3 розряду;
- на підставі наказу № 85 від 01.12.1995 року звільнено за власним бажанням ст. 31 КЗпП РФ.
У ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» в період з 24.06.1996 по 20.04.2000 року, а саме:
- на підставі наказу № 525 від 21.06.1996 року прийнято учнем газорізальника;
- на підставі наказу № 594 від 16.09.1996 року переведено газорізальником 2 розряду;
- на підставі наказу №160 від 21.04.2000 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.
У Кооперативі «СКІФ» в період з 16.08.2001 по 25.01.2002 року, а саме:
- на підставі наказу № 275 від 16.08.2001 року прийнято теслярем-бетонярем 3 розряду;
- на підставі наказу № 350 від 25.01.2002 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.
У Костянтинівському УВП УТОС в період з 10.02.2002 по 19.04.2003 року, а саме:
- на підставі наказу № 189 від 10.02.2002 року прийнято газорізальником 5 розряду;
- на підставі наказу № 203 від 19.04.2003 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.
У ТОВ «СеверКапремСтрой» в період з 25.04.2003 по 26.01.2007 року, а саме:
- на підставі наказу № 633 від 25.04.2003 року прийнято газорізальником;
- на підставі наказу № 712 від 26.01.2007 року звільнено за власним бажанням ст. 77 ТК РФ.
У ТОВ «СеверКапремСтрой» в період з 25.04.2008 по 01.10.2011 року, а саме:
- на підставі наказу № 1228 від 25.04.2008 року прийнято газорізальником;
- на підставі наказу № 351 від 01.10.2011 року звільнено за власним бажанням ст. 77 ТК РФ.
Крім того, згідно довідки №57-14 від 31.03.2014 року, виданої ТОВ «СеверКапремСтрой», що з 25.04.2003 по 26.01.2007 року та з 25.04.2008 року по 01.10.2011 року ОСОБА_1 працював на посаді газорізника.
В матеріалах справи додатково міститься довідка №58 від 31.03.2014 року, видана ТОВ «СеверКапремСтрой», відповідно до якої вказано заробіток позивача за вищезазначені періоди. Додатково зазначено, що відрахування в Пенсійний фонд РФ проводилися в повному обсязі.

Крім того, суд встановив на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18 липня 1988 року, що ОСОБА_1 працював у ТОВ «Проектно -будівельне підприємство «АЗОВІНТЕКС» в період з 01.02.2007 по 21.04.2008 року, а саме:
- на підставі наказу № 43/4-к від 01.02.2007 року прийнято газорізальником 5 розряду;
- на підставі наказу № 155-к від 21.04.2008 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.
У ВАТ «Уренгойтрубопроводстрой» в період з 15.10.2011 по 31.01.2012 року, а саме:
- на підставі наказу № 3047к від 15.10.2011 року прийнято газорізальником;
- на підставі наказу № 137к від 31.01.2012 року звільнено за власним бажанням ст. 77 ТК РФ.
Крім того, згідно довідки №78/13 від 30.01.2013 року, виданої ВАТ «Уренгойтрубопроводстрой», що з 15.10.2011 по 31.01.2012 року ОСОБА_1 працював на посаді газорізника 5 розряду, яка передбачена Списком 2 Постанови КМ СРСР №10 від 26.01.1991 року.
В матеріалах справи додатково міститься довідка №282 від 04.02.2013 року, видана ВАТ «Уренгойтрубопроводстрой», відповідно до якої вказано заробіток позивача за вищезазначені періоди. Додатково зазначено, що відрахування в Пенсійний фонд РФ за ці періоди не проводилися.
Крім того, суд встановив на підставі відомостей вкладиша трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10 лютого 2012 року, що ОСОБА_1 працював у ТОВ «Заполярпромгражданстрой» в період з 08.02.2012 по 19.01.2013 року, а саме:
- на підставі наказу № 695-л/с від 08.02.2012 року прийнято газорізальником 5 розряду вахтовим методом роботи;
- на підставі наказу № 89-у від 19.01.2013 року трудовий договір припинено у зв`язку зі спливом строку дії дозволу на роботу ст. 83 ТК РФ.
У ТОВ «Заполярпромгражданстрой» в період з 01.02.2013 по 21.08.2014 року, а саме:
- на підставі наказу № 1013-л/с від 01.02.2013 року прийнято газорізальником 5 розряду вахтовим методом роботи;
- 21.08.2014 року трудовий договір припинено у зв`язку зі спливом строку дії дозволу на роботу ст. 83 ТК РФ.
У ТОВ «Заполярпромгражданстрой» в період з 28.08.2014 по 15.10.2014 року, а саме:
- на підставі наказу № 1571-л/с від 28.08.2014 року прийнято газорізальником 5 розряду вахтовим методом роботи;
- на підставі наказу № 3777-у від 15.10.2014 року трудовий договір припинено за ініціативи працівника ст. 77 ТК РФ.
Крім того, згідно довідки №189 від 03.04.2018 року, виданої ТОВ «Заполярпромгражданстрой», що з 08.02.2012 по 19.01.2013, з 01.02.2013 по 21.08.2014, з 28.08.2014 по 15.10.2014 року, з 02.03.2016 по 16.01.2018 ОСОБА_1 працював на посаді газорізника 5 розряду, яка передбачена Списком 2 Постанови КМ СРСР №10 від 26.01.1991 року. Додатково зазначено, що за час роботи наявні періоди, які не зараховуються в спеціальний стаж для призначення дострокової пенсії: 21.02.2013 року – простій, прогули: з 25.04.2014 по 10.05.2014 року, з 08.06.2017 по 10.06.2017 року, з 02.07.2017 по 22.07.2017 року.
Крім того, суд встановив на підставі відомостей вкладиша трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10 лютого 2012 року, що ОСОБА_1 працював у ТОВ «ГазЕнергоСервіс-Ухта» в період з 17.10.2014 по 07.08.2015 року, а саме:
- на підставі наказу № 847-л/с від 17.10.2014 року прийнято газорізальником 5 розряду вахтовим методом роботи;
- на підставі наказу № 646-л/с від 06.08.2015 року трудовий договір припинено за спливом строку ст. 77 ТК РФ.
У ТОВ «ГазЕнергоСервіс-Ухта» в період з 08.08.2015 по 01.03.2016 року, а саме:
- на підставі наказу № 651-л/с від 07.08.2015 року прийнято газорізальником 5 розряду вахтовим методом роботи;
- на підставі наказу № 84-л/с від 29.02.2016 року трудовий договір припинено за ініціативи працівника ст. 77 ТК РФ.
У ТОВ «Заполярпромгражданстрой» в період з 02.03.2016 по 16.01.2018 року, а саме:
- на підставі наказу № 545-л/с від 02.03.2016 року прийнято газорізальником 5 розряду вахтовим методом роботи;
- на підставі наказу № 55 від 16.01.2018 року трудовий договір припинено за ініціативи працівника ст. 77 ТК РФ.
У ТОВ «СГК-2» в період з 17.01.2018 по 31.01.2019 року, а саме:
- на підставі наказу № 669 від 17.01.2018 року прийнято газорізальником 5 розряду вахтовим методом роботи;
- на підставі наказу № 920 від 24.01.2019 року трудовий договір припинено за спливом строку ст. 77 ТК РФ.
Крім того, згідно довідки №29 від 04.04.2018 року, виданої ТОВ «СГК-2», що з 17.01.2018 року по теперішній час (04.04.2018) ОСОБА_1 працює на посаді газорізника 5 розряду, яка передбачена Списком 2 Постанови КМ СРСР №10 від 26.01.1991 року.
Крім того, суд встановив на підставі довідки №325/08/01 від 28.12.2019 року, виданої ЗАТ «КОРС», що ОСОБА_1 працював у період з 04.02.2019 по 23.12.2019 року, а саме:
- на підставі трудового договору від 04.02.2019 року №78/04 прийнятий газорізальником тимчасово;
- на підставі наказу №195/01 від 01.04.2019 року переведено газорізальником постійно;
- на підставі наказу №471/01 від 23.12.2019 року звільнено за власним бажанням ст. 77 ТК РФ. Додатково зазначено, що у відпустках без збереження заробітної плати не знаходився, страхові внески в Пенсійний фонд РФ сплачені у повному обсязі.
10.06.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняло рішення № 052630005018 про відмову у призначенні пенсії.
Рішення обґрунтоване тим, що вік заявника – 55 років. Страховий стаж особи становить 16 років 3 місяці 18 днів. Пільговий стаж за Списком № 2 не визначено. За результатами розгляду документів, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 18.07.1988, а саме: з 09.11.1994 по 01.12.1995, з 25.04.2003 по 26.01.2007, з 25.04.2008 по 01.10.2011, з 15.10.2011 по 31.01.2012, оскільки стаж набутий на території російської федерації; з 16.08.2001 по 25.01.2002, з 10.02.2002 по 19.04.2003, оскільки відсутні дані та сплата страхових внесків згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. До пільгового стажу не враховано періоди роботи згідно довідок №29 від 04.04.2018, № 189 від 03.04.2018, № 57-14 від 31.03.2014, № 78/13 від 30.01.2013, № 325/08/01 від 28.12.2019, оскільки стаж набутий на території російської федерації. Права на призначення пенсії за віком згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону, з урахуванням наявних документів, у заявника відсутнє.
Відповідно до розрахунку стажу ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу не зараховано періоди з 09.11.1994 по 01.12.1995 року, з 16.08.2001 по 25.01.2002 року, з 10.02.2002 по 19.04.2003 року, з 25.04.2003 по 26 січня 2007 року, з 25.04.2008 по 01.10.2011 року, з 15.10.2011 по 31.01.2012 року, з 08.02.2012 по 19.01.2013 року, з 01.02.2013 по 21.08.2014 року, з 28.08.2014 по 15.10.2014 року, з 17.10.2014 по 07.08.2015 року, з 08.08.2015 по 01.03.2016 року, з 02.03.2016 по 16.01.2018 року, з 17.01.2018 по 31.01.2019 року, з 04.02.2019 року по 23.12.2019 року; до страхового стажу зараховано, проте не зараховано до пільгового стажу період з 24.06.1996 року по 20.04.2000 року, з 01 лютого 2007 року по 21 квітня 2008 року.
Отже, спірною обставиною у даній справі є наявність правових підстав для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через не зарахування певних періодів роботи до страхового та пільгового стажу за Списком №2.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно із частиною 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
На підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 09.11.1994 по 01.12.1995 року, з 25.04.2003 по 26 січня 2007 року, з 25.04.2008 по 01.10.2011 року, з 15.10.2011 по 31.01.2012 року, з 08.02.2012 по 19.01.2013 року, з 01.02.2013 по 21.08.2014 року, з 28.08.2014 по 15.10.2014 року, з 17.10.2014 по 07.08.2015 року, з 08.08.2015 по 01.03.2016 року, з 02.03.2016 по 16.01.2018 року, з 17.01.2018 по 31.01.2019 року, з 04.02.2019 року по 23.12.2019 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 5 Угоди визначено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.
За частинами 2, 3 статті 6 Угоди встановлено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
На громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.
Положеннями статті 3 Угоди також визначено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Зі змісту викладеного слідує, що Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при визначенні розміру пенсії, а тому, і заробіток за відповідний період слід включати при обчисленні пенсії.
Частиною 1 ст. 10 Федерального Закону російської федерації від 17.12.2001 року № 173-ФЗ «Про трудові пенсії в Російській Федерації» встановлено, що до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконуються на території російської федерації особами, вказаними в частині першій статті 3 даного Федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду російської федерації.
Суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та Указом Президента України № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року № 1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992.
Суд враховує, що позивач набув трудовий стаж до введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, тільки з тих міркувань, що Україною у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво.
Позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову.
Крім того, трудова книжка, і інші надані документи позивачем містять достатньо інформації щодо трудової діяльності позивача у вказані періоди і віднесення його професії до Списку № 2.
Водночас, суд враховує відомості довідки №189 від 03.04.2018 року, виданої ТОВ «ЗАПОЛЯРПРОМГРАЖДАНСТРОЙ», відповідно до якої зазначені періоди, які не підлягають зарахуванню до спеціального стажу для призначення дострокової пенсії, а саме: 21.02.2013 року, з 25.04.2014 по 10.05.2014 року, з 08.06.2017 по 10.06.2017 року, з 02.07.2017 по 22.07.2017 року.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 09.11.1994 по 01.12.1995 року, з 25.04.2003 по 26 січня 2007 року, з 25.04.2008 по 01.10.2011 року, з 15.10.2011 по 31.01.2012 року, з 08.02.2012 по 19.01.2013 року, з 01.02.2013 по 21.08.2014 року, з 28.08.2014 по 15.10.2014 року, з 17.10.2014 по 07.08.2015 року, з 08.08.2015 по 01.03.2016 року, з 02.03.2016 по 16.01.2018 року, з 17.01.2018 по 31.01.2019 року, з 04.02.2019 року по 23.12.2019 року, а також до пільгового стажу за Списком №2 періоди з 09.11.1994 по 01.12.1995 року, з 25.04.2003 по 26 січня 2007 року, з 25.04.2008 по 01.10.2011 року, з 15.10.2011 по 31.01.2012 року, з 08.02.2012 по 19.01.2013 року, з 01.02.2013 по 20.02.2013 року, з 22.02.2013 по 24.04.2014 року, з 11.05.2014 по 21.08.2014 року, з 28.08.2014 по 15.10.2014 року, з 17.10.2014 по 07.08.2015 року, з 08.08.2015 по 01.03.2016 року, з 02.03.2016 по 07.06.2017 року, з 11.06.2017 по 01.07.2017 року, з 23.07.2017 по 16.01.2018 року, з 17.01.2018 по 31.01.2019 року, з 04.02.2019 року по 23.12.2019 року.

Щодо доводів апелянта, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 16.08.2001 по 25.01.2002, з 10.02.2002 по 19.04.2003, оскільки відсутні дані та сплата страхових внесків згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд зазначає наступне.
Згідно відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18 липня 1988 року, ОСОБА_1 працював у Кооперативі «СКІФ» в період з 16.08.2001 по 25.01.2002 року, а саме:
- на підставі наказу № 275 від 16.08.2001 року прийнято теслярем-бетонярем 3 розряду;
- на підставі наказу № 350 від 25.01.2002 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.
У Костянтинівському УВП УТОС в період з 10.02.2002 по 19.04.2003 року, а саме:
- на підставі наказу № 189 від 10.02.2002 року прийнято газорізальником 5 розряду;
- на підставі наказу № 203 від 19.04.2003 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.
В Індивідуальних відомостях про застраховану особу відомості про нарахування заробітної плати позивачу та сплату страхових внесків за періоди з 16.08.2001 по 25.01.2002 року та з 10.02.2002 по 19.04.2003 року відсутні.
Суд враховує, що систему персоніфікованого обліку запроваджено з 1 липня 2000 року.
Трудова книжка є основним документом, що підтверджує страховий стаж до цієї дати, після цієї дати страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону №1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Отже, спірний період роботи має бути підтверджений Індивідуальними відомостями про застраховану особу (Форма ОК-5).
Враховуючи відсутність в Індивідуальних відомостях про застраховану особу даних не тільки про нарахування страхових внесків, а і щодо нарахованої заробітної плати, підстави для зарахування до страхового та до пільгового стажу позивача періодів роботи з 16.08.2001 по 25.01.2002 року та з 10.02.2002 по 19.04.2003 року відсутні.
Верховний Суд у постанові від 20 квітня 2022 року у справі №638/7217/16-а дійшов висновку, що у разі відсутності індивідуальних відомостей про позивача за спірний період, він не підлягає зарахуванню до страхового стажу.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо доводів, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи за Списком № 2 з 24.06.1996 по 20.04.2000, оскільки документи для його підтвердження не надані, суд зазначає наступне.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18 липня 1988 року, ОСОБА_1 працював у ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» в період з 24.06.1996 по 20.04.2000 року, а саме:
- на підставі наказу № 525 від 21.06.1996 року прийнято учнем газорізальника;
- на підставі наказу № 594 від 16.09.1996 року переведено газорізальником 2 розряду;
- на підставі наказу №160 від 21.04.2000 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.
Отже, на підставі відомостей трудової книжки, ОСОБА_1 працював у вказані періоди на посаді газорізальника.
Згідно форми РС-право позивача зазначені періоди роботи не обліковуються як пільговий стаж.
Судом встановлено, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.
Враховуючи викладене, відповідач протиправно не зарахував періоди з 24.06.1996 року по 20.04.2000 року до пільгового стажу за Списком №2.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 03.06.2025 року, зарахувавши до страхового стажу періоди з 09.11.1994 по 01.12.1995 року, з 25.04.2003 по 26.01.2007 року, з 25.04.2008 по 01.10.2011 року, з 15.10.2011 по 31.01.2012 року, з 08.02.2012 по 19.01.2013 року, з 01.02.2013 по 21.08.2014 року, з 28.08.2014 по 15.10.2014 року, з 17.10.2014 по 07.08.2015 року, з 08.08.2015 по 01.03.2016 року, з 02.03.2016 по 16.01.2018 року, з 17.01.2018 по 31.01.2019 року, з 04.02.2019 року по 23.12.2019 року та до пільгового стажу за Списком №2 періоди з 24.06.1996 року по 20.04.2000 року, з 01.02.2007 року по 21.04.2008 року та з 09.11.1994 по 01.12.1995 року, з 25.04.2003 по 26.01.2007 року, з 25.04.2008 по 01.10.2011 року, з 15.10.2011 по 31.01.2012 року, з 08.02.2012 по 19.01.2013 року, з 01.02.2013 по 20.02.2013 року, з 22.02.2013 по 24.04.2014 року, з 11.05.2014 по 21.08.2014 року, з 28.08.2014 по 15.10.2014 року, з 17.10.2014 по 07.08.2015 року, з 08.08.2015 по 01.03.2016 року, з 02.03.2016 по 07.06.2017 року, з 11.06.2017 по 01.07.2017 року, з 23.07.2017 по 16.01.2018 року, з 17.01.2018 по 31.01.2019 року, з 04.02.2019 року по 23.12.2019 року.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішень суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 р. у справі № 200/4565/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 р. у справі №200/4565/25 - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 05 березня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко