Дата документу 13.04.2026
Справа № 334/2651/26
Провадження № 2/334/2530/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
встановив:
позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 12 грудня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 673.
Позов обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 12.12.2015. Шлюб було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 673. У свідоцтві про шлюб її власне ім`я зазначене як « ОСОБА_3 ». 04.08.2020 власне ім`я нею було змінене з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що засвідчено свідоцтвом про зміну імені серії від 04.08.2020. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Нами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, окремо проживають з жовтня 2025 року, весь цей час відповідач має відносини з іншою жінкою. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Спір про поділ спільного сумісного майна подружжя наразі не мають.
Представником відповідача адвокатом Кузьміною В.О. поданий відзив, в якому вона позов визнала та просила його задовольнити. У відзиві зазначила, що бажання розірвати шлюб є взаємним. Останнім часом сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Підтвердила, що на даний час, сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, ведення між ними спільного господарства припинено. За переконанням відповідача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Дитина фактично проживає з позивачкою. Спору щодо місця перебування дитини між позивачем та відповідачем не має. Відповідач як надавав так і продовжує надавати матеріальну допомогу як шляхом добровільної сплати аліментів на дитину щомісячно, так і додатковою грошовою допомогою на потреби дитини (школу, проїзд, та ін.) та бажає приймати участь у вихованні сина. Вважає, що стосунки між батьками, які б вони не були, не повинні негативно впливати на психоемоційний стан дитини.
Ухвалою про відкриття провадження у справі від 30.03.2026 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена представнику позивачки в її електронний кабінет та отримана нею 31.03.2026. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої, частини сьомої статті 272 ЦПК України позивачка та її представник є належним чином повідомленими про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання. Рекомендований лист отриманий відповідачем 02.04.2026. Таким чином відповідно до пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідач є належним чином повідомленим про розгляд справи.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.
Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Суд дійшов висновку про необхідність відновлення позивачці дошлюбного прізвища « ОСОБА_6 », оскільки вона просила про це у позовній заяві.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України.
Таким чином необхідно повернути позивачці ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору в сумі 665,60 гривень.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору в сумі 665,60 гривень.
Керуючись статтями 3-5, 10-13, 76-81, 142, 206, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд
ухвалив:
позов задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 грудня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 673.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок – 50 відсотків сплаченого нею судового збору за подачу позовної заяви.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору за подачу позовної заяви в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:
позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя М.В. Фетісов