ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/22536/25
категорія 109010000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М., 
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державної інспекції архітектури та містобудування України до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, 
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати " ОСОБА_1 привести об`єкт будівництва за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , будинок, який с пам`яткою архітектури місцевого значення, наказ МКТ від 07 вересня 2021 року № 716, охоронний номер № 4405-Жт., до попереднього стану, який існував до початку самочинного будівництва".
В обґрунтування позову зазначає, що відповідач в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного.
Ухвалою від 26.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивачка не була повідомлена про скликання вказаної комісії та про розгляд питання щодо проведення позапланової перевірки на вказаному об`єкті, а тому була позбавлена можливості надати свої заперечення та документи на спростування доводів заявника. Оскільки оскаржуваний припис винесено за результатами протиправно проведеної перевірки, то ці рішення не можуть бути визнані правомірними та такими, що прийняті на підставі, у межах та у спосіб, встановлений законом. Жодних інших доказів, крім технічного паспорту № 5284 від 31.12.2012 та заяви ОСОБА_2 від 02.04.2024 з додатками на підтвердження доводів останнього позивачем не надано. Посилання на технічний паспорт 2012 року є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 є власником спірного приміщення з грудня 2022 року і не може відповідати за дії попередні власників, оскільки особа може бути притягнена до відповідальності виключно за умови встановлення саме її вини. Відсутність факту виконання ОСОБА_1 будь-яких будівельних робіт на спірному об`єкті, в тому числі реконструкції, підтверджується листом департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради від 15.08.2025. З вказаного листа вбачається, що на звернення позивачки щодо погодження результатів поточного ремонту в приміщенні кафе «Грот», в частині пам`ятки архітектури місцевого значення по АДРЕСА_1 повідомляємо, що ремонт проведено з метою своєчасного підтримання експлуатаційних якостей частини пам`ятки та попередження передчасного зносу архітектурно- декоративного оздоблення. Після проведення поточного ремонту приміщення на підставі «Технічного обстеження приміщення кафе «Грот» та акту обстеження технічного стану конструкцій приміщень кафе «Грот» встановлено: несучі конструкції приміщень та і в цілому в будівлі не пошкоджені. Дані роботи не впливають на несучі спроможності конструкцій будівлі. Втрачання не здійснювалося. Призначення приміщення не змінилося. Приміщення придатні для подальшої безпечної експлуатації. Отже, з наданих під час перевірки пояснень відповідачки та доданих до них документів чітко вбачається, що жодних робіт із реконструкції, в тому числі щодо втручання у в несучі стіни у приміщенні кафе «Грот» ОСОБА_1 не проводилося, а площа приміщення збільшилася виключно за рахунок внутрішнього перепланування шляхом демонтажу гіпсокартонних перегородок та виконання робіт з розбирання існуючої цегляної кладки в межах існуючих дверних прорізів без будь-якого втручання у несучі конструкції будівлі.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі та додав, що повідомлення про чергове засідання комісії, щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності, на якому будуть розглянуті наступні питання, яке відбудеться 09.04.2024 р., з 9:00 за адресою: бульвар Лесі Українки, будинок 26 Б, м. Київ, 01133, каб. № 515 (5 поверх), опубліковане на офіційному веб- сайті ДІАМ за посиланням https://diam.gov.ua/kontrol/komisiia/cherhovizasidannia- komisii/09042024. Під порядковим № 13 вказано, що відбудеться розгляд звернення ОСОБА_2 , голови ОСББ "Старий Бульвар-1/28". Разом з тим, в реєстрі будівельної діяльності відсутня інформація щодо дозвільних документів на виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкт будівництва за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1. м. Житомир. Під час проведення позапланової перевірки, було встановлено, що на об`єкті будівництва за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1, м. Житомир присутні ознаки втручання у несучі стіни підвального приміщення будинку а саме: виявлено часткове руйнування стін, які є частиною кладки цегли, вибито місце для каміну, ніші, розширені дверні прорізи, в частині руйнування частково виконано укріплення стіни (відновлення конструкції) за допомогою металевих каркасів, відбулася зміна геометричних розмірів приміщення, що в свою чергу не відповідає плану підвального приміщення та даним Технічного паспорту № 5284 від 31.12.2012. Проведення будівельних робіт без відповідних дозвільних документів виявлено в ході здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідач не заперечує факту належності їй об`єкта будівництва на час проведення перевірки та виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудування. Можна критично поставитися до долученого листа, оскільки він протирічить наданому раніше під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкті будівництва.
Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подала.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2024 до Державної інспекції архітектури та містобудування України надійшла заява голови ОСББ "Старий Бульвар 1/28", в якій він зазначив, що в будинку за адресою: вул. Велика Бердичівська 28/1, що є пам`яткою архітектури місцевого значення "Прибутковий будинок купчихи Маріам Шапірол" вже протягом більше півроку спостерігається проведення будівельних робіт в підвальному приміщенні. На звернення голови ОСББ до власника приміщення, жодної дозвільної документації не надано, не інформовано про початок реконструкції (а.с. 18).
Відповідно до наказу В.о. міністра розвитку громад, територій та інфраструктури України (а.с. 28), наказу голови Державної інспекції архітектури та містобудування України від 27.09.2024 № 171 (а.с. 29), направлення для проведення позапланового заходу від 30.09.2024 № 1328/02/12-24 (а.с. 30), повідомлень про проведення позапланового заходу (а.с. 33-37) в період з 08.10.2024 по 21.10.2024 інспекторами ДАБК проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1, м. Житомир, будинок, який є пам`яткою архітектури місцевого значення, наказ МКТ від 07.09.2021 № 716, охоронний номер № 4405-Жт.
Під час проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва та візуального огляду було виявлено, що на об`єкті будівництва за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1, м. Житомир присутні ознаки втручання у несучі стіни підвального приміщення будинку а саме: виявлено часткове руйнування стін, які є частиною кладки цегли, вибито місце для каміну, ніші, розширені дверні прорізи, в частині руйнування частково виконано укріплення стіни (відновлення конструкції) за допомогою металевих каркасів, відбулася зміна геометричних розмірів приміщення. Отже, суб`єктом містобудування проводилась реконструкція.
За результатами перевірки складено акт від 21.10.2024 № 7 (а.с. 49-65), постанову № 3/24/02-2-08 від 28.10.2024 по справі про адміністративне правопорушення (а.с. 69-72), видано припис від 21.10.2024 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з терміном на його виконання до 23.12.2024 (а.с. 66-68).
У зв`язку з необхідністю перевірки виконання вимог припису від 21.10.2024 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, позивачем видано наказ від 06.02.2025 № 26 (а.с. 84), направлення №236/02/12-25 від 07.02.2025 (а.с. 85) для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1, м. Житомир, будинок, який є пам`яткою архітектури місцевого значення, наказ МКТ від 07.09.2021 № 716, охоронний номер № 4405-Жт, направлено відповідачу повідомлення (а.с. 86-91,95-98), вимоги (а.с.99-105).
Проведеною з 19.02.2025 по 24.02.2025 перевіркою за вище вказаною адресою встановлено, що позивачем не виконано вимогу припису від 21.10.2024. 
За результатами перевірки складено відповідний акт від 24.02.2025 (а.с. 108-123) та 24.02.2025 видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, з вимогою усунути у встановленому законодавством порядку допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті за адресою вул. Велика Бердичівська, 28/1, м. Житомир, шляхом приведення підвального приміщення у попередній стан, що існував до початку самочинного будівництва у термін до 24.04.2025 (а.с.139-141).
Також 05.03.2025 Державною інспекцією архітектури та містобудування України (далі - ДІАМ) прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 7/2025/02-2-02 (а.с. 142-145), якою відповідача визнано винною у вчиненні порушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. 
На підставі наказу Державної інспекції архітектури та містобудування України № 103 від 06.05.2025 (а.с. 151) та необхідності перевірки вимог припису від 21.10.2024 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, позивачем видано направлення №1027/02/12-25 від 07.05.2025 (а.с. 152) для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті за адресою АДРЕСА_1 .
19.05.2025 ДІАМ складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функції (а.с. 157-158).
19.05.2025 видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, з вимогою допустити посадових осіб ДІАМ на об`єкт за адресою АДРЕСА_1 (а.с.159-160).
29.05.2025 Державною інспекцією архітектури та містобудування України прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 7/2025/02-2-02 (а.с. 161-163), якою відповідача визнано винною у вчиненні порушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. 
У зв`язку з необхідністю перевірки виконання вимог припису від 21.10.2024 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, позивачем видано наказ від 19.06.2025 № 140 (а.с. 168), направлення №1538/02/12-25 від 24.06.2025 (а.с. 169) для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті за адресою: вул. Велика Бердичівська, 28/1, м. Житомир, будинок, який є пам`яткою архітектури місцевого значення, наказ МКТ від 07.09.2021 № 716, охоронний номер № 4405-Жт.
Проведеною з 30.06.2025 по 09.07.2025 перевіркою за вище вказаною адресою встановлено, що позивачем не виконано вимогу припису від 21.10.2024. 
За результатами перевірки складено відповідний акт від 09.07.2025 (а.с. 173-188) та прийнято постанову від 21.07.2025 по справі про адміністративне правопорушення № 18/2025/02-2-02 (а.с. 190-192), якою відповідача визнано винною у вчиненні порушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. 
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України про: 
- визнання протиправними дії державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ) щодо проведення позапланової перевірки 24.02.2025 та складення акту за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 6 від 24.02.2025; 
- визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 24.02.2025;
- визнання протиправними дії державної інспекції архітектури та містобудування України ( ДІАМ) щодо проведення позапланової перевірки 09.07.2025 та складення акту за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 29 від 09.07.2025, 
проте рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 у справі № 240/20416/25 її позовну заяву залишено без задоволення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 10 Закону України від 20.05.1999 № 687-XIV "Про архітектурну діяльність" (далі Закон № 687-XIV), для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Відповідно до статті 9 Закону № 687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон № 3038-VI).
Відповідно до частини 3 статті 6 Закону № 3038-VІ до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад. Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Частини перша та друга статті 26 Закону № 3038-VI, встановлюють, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.
Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 3038-VI проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:
1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;
2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст.31 цього Закону, її експертизи;
3) затвердження проектної документації;
4) виконання підготовчих та будівельних робіт;
5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.
Отже, положення частини 1 статті 38 Закону № 3038-VI встановлює перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:
1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;
3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.
Тобто, тягар доказування наявності вказаних фактів та умов покладається на суб`єкті владних повноважень, що звертається до суду, а їх перевірка покладена на суд.
Суд звертає увагу, що зверненню суб`єкта владних повноважень з адміністративним позовом про зобов`язання знести самочинне будівництва передує саме наявність вищезазначених обставин.
Відповідно до частини 1 статті 41 Закону № 3038-VІ державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб.
Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 затверджений Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі Порядок № 553).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється, зокрема, за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.
Пунктом 5 Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Згідно з пунктом 7 Порядку № 553 серед підстав для проведення позапланової перевірки є, у тому числі, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.
Відповідно до пункту 16 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
Згідно з частиною третьою статті 41 Закону № 3038-VІ посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом.
Пункт 17 Порядку № 553 визначає, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.
Під час розгляду цієї справи проблемним є питання застосування норм права, що стосуються правового регулювання спорів за зверненням до суду з позовом про знесення самовільно збудованих будівель і споруд чи приведення їх до попереднього стану органами державного архітектурно-будівельного контролю. 
Зазначене питання неодноразово було предметом судового розгляду Верховним Судом. Зокрема судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 29.01.2020 у справі №822/2149/18 висловлено таку правову позицію:
«Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.
За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.
У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.
У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.».
З урахуванням вказаної правової позиції у спірних правовідносинах суд зауважує, що позивачем самочинність будівництва обумовлювалась здійсненням будівництва (реконструкції) без наявності дозволу на виконання будівельних робіт. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2025 у справі № 560/10290/24.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала будівельні роботи, а саме: часткове руйнування стін, які є частиною кладки цегли, вибито місце для каміну, ніші, розширені дверні прорізи, в частині руйнування частково виконано укріплення стіни (відновлення конструкції) за допомогою металевих каркасів. 
При цьому ні на час перевірки ні на час звернення до суду з позовом у реєстрі будівельної діяльності відсутня інформація щодо дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 . 
Не надані такі документи і під час розгляду справи. 
Судом також встановлено, що органами архітектурно-будівельного контролю неодноразово проводились перевірки об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 . Перевірками встановлювались факти проведення будівельних робіт без наявності документа, який дає право на такі роботи. ОСОБА_1 притягували до адміністративної відповідальності за такі порушення, видавались приписи про усунення вказаних порушень. Проте порушення усунуті не були, документ дозвільного характеру на проведення будівельних робіт не отримано. 
За наведених обставин справи та їх правового регулювання суд висновує про те, що відповідач здійснювала будівельні роботи на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 без документа, що дає право на виконання будівельних робіт.
Так, органами архітектурно-будівельного контролю у визначеному порядку було встановлено порушення ОСОБА_1 норм пункту 3 частини 1 статті 34 Закону №3038-VI - будівництво без документа, що дає право на виконання будівельних робіт. Для усунення вказаних порушень видано приписи. Проте відповідачкою вимоги приписів не виконано. 
В даному аспекті суд вказує на положення статті 376 Цивільного кодексу України, за змістом якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
Згідно частини 7 статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Отже, положення частини 7 статті 376 ЦК України, визначають необхідність встановлення таких фактів як неможливість перебудови об`єкту та відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.
Тобто, відповідно до частини першої статті 376 Цивільного кодексу України статті нерухоме майно вважається самочинним будівництвом за наявності хоча б однієї з трьох умов, а саме:
1) воно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети;
2) воно збудоване або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту;
3) воно збудоване або будується з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
При цьому, збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 Цивільного кодексу України, а саме:
1) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці;
2) якщо така забудова порушує права інших осіб;
3) якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим;
4) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.
Тобто, можливість знесення самочинного будівництва закон пов`язує саме з цими обставинами, а не з фактом невиконанням припису.
При цьому, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
Одним з доводів відповідача є те, що в період з жовтня 2019 року по 06.12.2022 право власності на об`єкт перевірки належало ОСОБА_3 , яка здійснювала в ньому господарську діяльність та розпоряджалася вказаним приміщення на власний розсуд, в тому числі щодо проведення ремонтних та іншій робіт
З цього приводу суд зазначає, що у справі, яка розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що самочинне будівництво здійснила ОСОБА_1 .. Їй же було адресовано припис про приведення будівництва у відповідність до вимог містобудівного законодавства. Відтак, саме ОСОБА_1 , як особа, яка здійснила самочинне будівництво, має обов`язок знести таку забудову. 
Крім того, доказів оскарження/скасування Припису від 21.10.2024 суду не надано.
Щодо твердження, що "позивачка не була повідомлена про скликання вказаної комісії та про розгляд питання щодо проведення позапланової перевірки на вказаному об`єкті, а тому була позбавлена можливості надати свої заперечення та документи на спростування доводів заявника. Відповідач не надав суду доказів повідомлення позивача в інший передбачений пунктом 7-1 Порядку №553 спосіб".
Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 у справі №400/4409/21 сформулював підхід для розмежування двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення"; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
У вказаній справі Суд зазначив, що основними правилами (підходами) до відмежування формалізму від надмірного формалізму є: 1) суть, за загальним правилом, переважає над формою; 2) до вирішення публічно-правових спорів, за загальним правилом, є незастосовними підходи кримінального процесу або процесу притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності, у частині оцінки процедурних порушень; 3) процедурні порушення суб`єкта владних повноважень, рішення (дії, бездіяльність) якого оцінюються судом, не можуть легалізувати сутнісні порушення суб`єкта приватного права (порушення з боку одного суб`єкта не можуть легалізувати порушення з боку іншого суб`єкта); 4) процедура вторинна якщо рішення суб`єкта владних повноважень: відповідає визначеним законом завдання (функціям) такого суб`єкта; має легітимну ціль; законодавство не містить імперативних заборон або наслідків недотримання таких процедур; 5) якщо є доступ до суду, "правопорушник" доводить, у першу чергу, сам факт відсутності правопорушення, що дозволяє суду оцінити суть відповідного правопорушення; 6) за порушення процедури, у першу чергу, має нести відповідальність посадова особа, яка допустила таке порушення, а не страждати суспільні (публічні) інтереси або інтереси держави; 7) визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень з огляду на процедурні порушення, за загальним правилом, не повинно позбавляти (звільняти) його від обов`язку невідкладно прийняти нове рішення у відповідних правовідносинах з дотриманням процедури; 8) дотримання формальних процедур вимагає законодавство, а не дотримання деяких формальних процедур вимагає об`єктивна ситуація (доцільність, раціональність, домірність).
Застосовуючи вказаний підхід до обставин справи, що розглядається, колегія суддів зазначає, що вказане порушення пункту 7-1 Порядку №553 не може бути достатнім для скасування результатів заходу контролю, оскільки остаточна оцінка кожного звернення, яке надходить до органу архітектурно-будівельного контролю є прерогативою самого органу, оскільки саме він оцінює наявність або відсутність ризиків порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження суб`єктами містобудівної діяльності.
Крім того, суд звертає увагу ОСОБА_1 , що відповідач ( ОСОБА_1 ) не повинна надавати суду доказів повідомлення позивача (ДІАМ) в інший передбачений пунктом 7-1 Порядку №553 спосіб.
А посилання, що "позивачка не була повідомлена про скликання вказаної комісії", суд не приймає до уваги, оскільки в даній справі саме позивач повідомляє про скликання комісії, тому як наслідок йому був відомий даний факт.
Щодо доводів відповідача, що відсутність факту виконання ОСОБА_1 будь-яких будівельних робіт на спірному об`єкті, в тому числі реконструкції, підтверджується листом департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради від 15.08.2025, то суд погоджується з твердженням позивача, що вказаний лист датований 15.08.2025, тобто майже через рік після здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, тому не може підтверджувати стан будівлі на момент прийняття припису від 21.10.2024, тим паче цей же Департамент в ході здійснення перевірки, підтвердив виявлені порушення в 2024 році.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд
вирішив:
Позовну заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України (бульв. Лесі Українки, 26,м. Київ, 01133, код 44245840) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , номер НОМЕР_1 ) задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_1 привести об`єкт будівництва за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , будинок, який с пам`яткою архітектури місцевого значення, наказ МКТ від 07 вересня 2021 року № 716, охоронний номер № 4405-Жт., до попереднього стану, який існував до початку самочинного будівництва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк