Справа №567/233/26
Провадження №2/567/389/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року 	м. Острог	

Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Назарук В.А. 
при секретарі - Пономаренко Р.А.

з участю
відповідачки ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 35203,41 грн. звернулось АТ "ТАСКОМБАНК". 
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24.05.2021 між АТ "ТАСКОМБАНК" та ОСОБА_1 було укладено заяву-анкету №002/10291607-SP щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ "ТАСКОМБАНК" на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank, відповідно до якого їй було встановлено ліміт кредитування рахунку в розмірі до 100000 грн. Вказує, що розмір процентної ставки та розмір комісій, що передбачені для послуги Кредитування рахунку були визначені Тарифами, з умовами яких відповідачка погодилася.
Зазначаючи про те, що ОСОБА_1 умов кредитного договору не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за основною сумою кредиту, а також заборгованість за відсотками, просить стягнути зазначені кошти з відповідачки.
Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 02.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачці було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. 
Відповідачка ОСОБА_1 правом подати відзив на позовну заяву не скористалася.
Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов АТ "ТАСКОМБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності.
Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала та зазначила, що дійсно 24.05.2021 вона уклала з АТ "ТАСКОМБАНК" кредитний договір, за умовами якого їй було видано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом в розмірі 20000 грн. Пояснила, що спочатку зобов`язання щодо повернення кредитних коштів вона виконувала та оплачувала заборгованість за відсотками за кредитним договором, однак остання проплата заборгованості з її сторони мала місце орієнтовно рік тому. Пояснила це складною життєвою ситуацією.
Зазначила, що вона не пам`ятає встановленої відсоткової ставки за кредитним договором, однак сума щомісячної оплати відсотків становила приблизно 2000 грн. Крім того зазначила, що суму кредитного ліміту вона використала повністю, однак заборгованість в повній мірі не повернула. Пояснила, що не пам`ятає того, чи умовами кредитного договору було обумовлено строк кредитування.
Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. 
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
В судовому засіданні з копії заяви №377672 встановлено, що 24.04.2021 ОСОБА_1 звернулася до АТ "ТАСКОМБАНК" з метою приєднання до публічної пропозиції АТ "ТАСКОМБАНК" на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту "sportbank". 
Відповідно до довідки АТ "ТАСКОМБАНК", з 24.05.2021 ОСОБА_1 є власником поточного рахунку у валюті гривня № НОМЕР_1 , який відкритий до заяви-анкети 377672 з номером кредитного договору №002/10291607-SP від 24.05.2021, № картки НОМЕР_2 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК".
В судовому засіданні з`ясовано, що на виконання вказаного договору позивачем на поточний рахунок відповідачки було встановлено кредитний ліміт у розмірі 20000 грн. 
Водночас, ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до норм ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст.207 ЦК України).
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що договір (заява) №377672 від 24.05.2021 є письмовим правочином, який відповідає формі визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України.
Даний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК України і доказів того, що він оспорювався відповідачкою не подано.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.
Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.
Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №002/10291607-SP від 24.05.2021 встановлено, що станом на 30.09.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 37826,23 грн. Окрім того, з вказаного розрахунку вбачається, що в період 25.05.2021-22.05.2025 мало місце внесення грошових коштів зі сторони відповідачки на погашення кредитної заборгованості. 
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачкою кредиту в АТ "ТАСКОМБАНК". 
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. 
Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідачки 1332,91 грн. строкової заборгованості за відсотками та 13891,11 грн. заборгованості за річними відсотками (в т.ч. прострочена).
Оскільки борг по процентам на даний час ОСОБА_1 не сплачений, то і в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.
При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідачкою не оспорювався та те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що АТ "ТАСКОМБАНК" вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх користування. 
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст.141, 258-259, 264-265, 268, 272, 352, 354 ЦПК України 

в и р і ш и в :

позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» 35203 грн. 41 коп. заборгованості за кредитним договором та 2662 грн. 40 коп. витрат на сплату судового збору. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (місцезнаходження: м.Київ, вул.С.Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 09806443),
відповідачка – ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне рішення складено 17.04.2026.

Суддя Острозького районного суду	Назарук В.А.