10.03.26
22-ц/812/458/26
Справа №485/867/25 
Провадження № 22-ц/812/458/26 
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А
Іменем України
10 березня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,
із секретарем судового засідання - Шурмою Є.М.,
за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження 
апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт»
на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Бодровою О.П., повний текст складено того ж дня, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога - Плюс" про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В:
02 травня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Третьяк Г.О., звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» (далі - ТОВ «ЮТС-Агропродукт») про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати. 
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 6,2100 га із кадастровим номером 4825783700:04:000:0021, яка розташована на території Миколаївської області, Снігурівська міська рада (колишня назва територія Павлівської сільської ради), Баштанського (попередня назва: Снігурівського) району, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА № 061410, виданого Снігурівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 09 лютого 2005 року.
Також, позивачці на праві власності належить земельна ділянка площею 5,400 га із кадастровим номером 4825783700:02:000:0084, яка розташована на території Миколаївська область, Снігурівська міська рада (колишня назва територія Павлівської сільської ради), Баштанського (попередня назва: Снігурівського) району, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на землю серії МК № 071388, виданого Снігурівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 28 жовтня 2004 року. 
11 травня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Райз-Південь» укладено договір оренди землі, за яким передано вказаному товариству в оренду земельну ділянку із кадастровим номером 4825783700:04:000:0021 га загальною площею 6,32 га розташовану в межах території Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровано за № 26642640. 
Згідно п. 8 вказаного Договору, договір укладено на 15 років, тобто 30 листопада 2027 року, починаючи з моменту його державної реєстрації, з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Також, між сторонами підписано акт прийому-передачі земельної ділянки. 
В подальшому, 30.01.2018 між ОСОБА_2 , ТОВ «Райз Південь» та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду до Договору оренди землі за № 3500122. Згідно вказаної додаткової угоди зі згоди орендодавця (Позивач) орендар ТОВ «Райз-Південь» передає, а новий орендар (ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ») приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди.
Пунктом 4 вказаної додаткової угоди сторони домовились викласти договір оренди в іншій редакції. Умовами вказаної додаткової угоди визначено, що орендодавцем передається земельна ділянка загальною площею 6,32 га, у тому числі ріллі богарної 6,32 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 145 933,32грн, строк дії договору до 30.11.2027. 
Пунктом 4.1. орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 14593,33грн за рік оренди. Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (п. 4.2). Пунктом 4.3. Додаткової угоди передбачено, що за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватись у натуральній формі або в іншій формі. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексацій на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше). В разі виплати орендної плати авансом за наступні роки, до орендної плати застосовується коефіцієнт індексації, якій діє в рік фактичної виплати, в подальшому - розмір орендної плати за роки, за які була здійснена виплата орендної плати, в майбутньому не індексується (п. 4.4 Додаткової угоди). Згідно п. 4.5. Додаткової угоди, орендна плата вноситься орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року. Також, між сторонами підписано трьохсторонній акт приймання передачі земельної ділянки.
11 травня 2012 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Райз-Південь» укладено договір оренди землі, за яким передано вказаному товариству в оренду земельну ділянку із кадастровим номером 4825783700:02:000:0084 га загальною площею 5,40 га розташованої в межах території Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Згідно п. 8 вказаного Договору, договір укладено на 15 років, тобто до 29 грудня 2029 року, починаючи з моменту його державної реєстрації, з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Також, між сторонами підписано акт прийому-передачі земельної ділянки. 
В подальшому, 30 січня 2018року між ОСОБА_3 , ТОВ «Райз Південь» та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду до Договору оренди землі за № 3500106. Згідно вказаної додаткової угоди зі згоди орендодавця (Позивач) орендар ТОВ «Райз-Південь» передає, а Новий орендар (ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ») приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди. 
Пунктом 4 вказаної додаткової угоди сторони домовились викласти Договір оренди в іншій редакції. Умовами вказаної додаткової угоди визначено, що Орендодавцем передається земельна ділянка загальною площею 5,40 га, у тому числі ріллі богарної 5,40 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 145 719,11грн, строк дії договору до 29.12.2029.
Пунктом 4.1. орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 14571,91грн за рік оренди. Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (п. 4.2). Пунктом 4.3. Додаткової угоди передбачено, що за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватись у натуральній формі або в іншій формі. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексацій на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше). В разі виплати орендної плати авансом за наступні роки, до орендної плати застосовується коефіцієнт індексації, якій діє в рік фактичної виплати, в подальшому - розмір орендної плати за роки, за які була здійснена виплата орендної плати, в майбутньому не індексується (п. 4.4 Додаткової угоди). Згідно п. 4.5. Додаткової угоди, орендна плата вноситься Орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року. 
Також, між сторонами підписано трьохсторонній акт приймання передачі земельної ділянки
Посилаючись на систематичну несплату орендної плати, та з врахуванням уточненої позовної заяви позивачка просила розірвати договір оренди землі від 11 травня 2012 укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Райз-Південь» (орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на підставі додаткової угоди від 30.01.2018 за № 3500122, новий орендар згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС») номер запису про інше речове право 26642640 від 13 червня 2018 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером 4825783700:04:000:0021 та договір оренди землі від 11 травня 2012 року укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Райз-Південь» (орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на підставі додаткової угоди від 30.01.2018 за № 3500106, новий орендар згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС») номер запису про інше речове право 26502656 від 01.06.2018 щодо земельної ділянки із кадастровим номером 4825783700:02:000:0084. 
Стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 44914,43грн, а саме: за договором оренди землі від 11 травня 2012 року укладеним між ОСОБА_2 щодо земельної ділянки із кадастровим номером 4825783700:04:000:0021 - 22473,72грн (за 2023 рік - 11 236,86 грн, за 2024 рік - 11 236,86 грн) та за договором оренди землі від 11 травня 2012 укладений між ОСОБА_3 щодо земельної ділянки із кадастровим номером 4825783700:02:000:0084 – 22440,74грн (за 2023 рік – 11 220,37 грн за 2024 рік - 11 220,37 грн), а також судовий збір.
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04 серпня 2025 року залучено до участі у справі співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Перемога-Плюс» (далі - ТОВ «Перемога -Плюс»).
Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року позов задоволено.
Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 6,2100 га, кадастровий номер 4825783700:04:000:0021, укладений між ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та ОСОБА_2 (спадкоємець ОСОБА_1 ), від 11 травня 2012 року (у редакції додаткової угоди №3500122 від 30 січня 2018 року до договору оренди землі), право оренди за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога – Плюс» (код ЄДРПОУ 33251307) на підставі договору №1704/25-21 від 17 квітня 2025 року.
Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 5,40 га, кадастровий номер 4825783700:02:000:0084, укладений між ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та ОСОБА_3 (спадкоємець ОСОБА_1 ), від 11 травня 2012 року (у редакції додаткової угоди №3500106 від 30 січня 2018 року до договору оренди землі), право оренди за яким перейшло до ТОВ «Перемога – Плюс» на підставі договору №1704/25-21 від 17 квітня 2025 року.
Стягнуто з ТОВ «ЮТС-Агропродукт» на користь ОСОБА_1 22473,72 грн заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди від 11 травня 2012 року щодо земельної ділянки кадастровий номер 4825783700:04:000:0021 за 2023-2024 роки (вже з відрахуванням податків). 
Стягнуто з ТОВ «ЮТС-Агропродукт» на користь ОСОБА_1 22440,74 грн заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 11 травня 2012 року щодо земельної ділянки кадастровий номер 4825783700:02:000:0084 за 2023-2024 роки (вже з відрахуванням податків).
Стягнуто з ТОВ «ЮТС-Агропродукт» на користь ОСОБА_1 1937,92 грн понесені судові витрати зі сплати судового збору. 
Стягнуто з ТОВ «Перемога – Плюс» на користь ОСОБА_1 968,96 грн понесені судові витрати зі сплати судового збору. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції керувався тим, що відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, що є істотним порушенням договору. При цьому суд виходив з того, що належних та достовірних доказів неможливості використовувати земельні ділянки у 2023-2024 роках відповідачі суду не надали. 
Належних доказів обстеження земельних ділянок на предмет їх забруднення вибухонебезпечними предметами, складання актів, внесення інформації до реєстру, як то передбачено Порядком ведення, адміністрування, користування відомостями реєстру територій, забруднених/ймовірно забруднених вибухонебезпечними предметами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 740 від 07.06.2024 (далі-Порядок), визнання непридатними, звільнення від оподаткування у зв`язку із забрудненням земельної ділянки вибухонебезпечними предметами суду не надано.
Дані Інтерактивної карти ДСНС на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/) містить зазначення територій, на якій були виявлені або яка може забруднена вибухонебезпечними предметами, не є достовірним доказом на підтвердження замінування саме земельних ділянок позивача. На користь такого свідчить те, що за даними вказаної карти до небезпечних територій віднесено територію всього колишнього Снігурівського району Миколаївської області.
Лист ТПП України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. 
Отже, вказаний лист не є безумовною підставою для звільнення від виконання зобов`язань за кожним окремим договором.
Сам лише витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України не є доказом неможливості здійснення відповідачем ТОВ «ЮТС-Агропродукт» господарської діяльності.
Відповідач ТОВ «ЮТС-Агропродукт» протягом 2023-2024 років не вживав жодних заходів з метою обстеження земельних ділянок, про наявність обставин, які перешкоджають йому використовувати земельну ділянку за призначенням позивача не повідомляв. Така поведінка відповідача, на думку суду, є недобросовісною, що позбавляє позивача права користуватися своєю власністю, зокрема і отримувати від цього дохід. 
За даними інформації Снігурівської міської ради від 28 серпня 2025 року, акту візуального обстеження №26 від 05 серпня 2025 року, в результаті обстеження Комісією з візуального обстеження земельної ділянки в межах території Снігурівської міської територіальної громади з`ясовано, що земельні ділянки з кадастровими номерами 4825783700:04:000:0021, 4825783700:02:000:0084, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , використовуються за цільовим призначенням. На земельній ділянці з кадастровим номером 4825783700:02:000:0084 вирощується соняшник під врожай 2025 року. На земельній ділянці з кадастровим номером 4825783700:04:000:0021 зібраний врожай зернових сільгоспкультур 2025 року, про що складено відповідний акт візуального обстеження і проведено фотофіксацію стану ділянок. 
Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «ЮТС- Агропродукт», від імені якого діє представник Журик А.Л., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Апелянт зазначає, що внаслідок збройної агресії російської федерації та тимчасової окупації, ТОВ «ЮТС-Агропродукт» було позбавлене можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі та використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. 
Внаслідок бойових дій територія, на якій розташована земельна ділянка, є забрудненою вибухонебезпечними предметами та потребує проведення робіт з розмінування для забезпечення безпечного використання. Відсутність розмінування унеможливлює будь-яку діяльність на земельній ділянці, включаючи сільськогосподарське виробництво, для якого вона орендувалася. 
Відповідач не заперечує факту несплати позивачу орендної плати, передбаченої умовами Договору, але причиною такого є неможливість використання земельної ділянки, переданої в оренду, через забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами.
Неможливість обробітку земельної ділянки через її потенційне замінування та пряма загроза для життя і здоров`я є обставинами, за які орендар не відповідає, і які, відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України, звільняють його від сплати орендної плати за період, коли таке користування було неможливим. Таким чином неможливість використання земельної ділянки через її розташування на тимчасово окупованій території, фактичне знищення майна Товариства, потенційне замінування та пов`язана з цим загроза життю та здоров`ю працівників є прямим наслідком збройної агресії, що об`єктивно унеможливило виконання зобов`язань за договором оренди.
За даними Інтерактивної карти ДСНС, розміщеної на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/), територія Новорайської ОТГ Бериславського району, Херсонської області, в межах якої знаходиться земля, належна позивачу, є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети.
Звертають увагу, що у ТОВ «ЮТС- Агропродукт» відсутня вина за невиконання обов`язку зі сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, оскільки орендар не міг користуватися у цей час орендованим майном із незалежних від нього причин, а саме у зв`язку з тим, що після деокупації 11 листопада 2022 року територія, на якій розташована спірна земельна ділянка, є територією, ймовірно забрудненою вибухонебезпечними предметами, тому орендар не провів посівну кампанію та кампанію щодо збору врожаю.
Крім того зазначали, що ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не є боржниками за зобов`язаннями, передбаченими за цими договорами оренди землі, а тому не повинен бути відповідачем за цим позовом, сплачувати судові витрати за рішенням суду, оскільки відчужили право оренди ТОВ «Перемога- Плюс».
Так вказують, що 04 червня 2025 року ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області про залучення співвідповідача у справі та витребування доказів у справі № 485/867/25 залучено до участі у цивільній справі № 485/867/25 (провадження № 2/485/403/25) в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Перемога-Плюс". Проте, вказане клопотання подано за відсутності обґрунтування підстав такого залучення, а також без підтвердження належними доказами направлення відповідачу.
Наголошують, що установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (пункт 50).
Отже стягнення орендної плати з відповідача є неправомірним, а відсутність систематичної не сплати орендної плати у зв`язку з невикористанням земельних ділянок через обставини, за які відповідач не відповідає, свідчать про відсутність підстав для розірвання договору оренди.
У відзиві представник позивача просить відхилити доводи апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
ТОВ «Перемога- Плюс» правом на подачу відзиву не скористалося.
Про час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції учасники справи повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, проте не з`явилися. В силу приписів частини 2 статті 372 ЦПК України справу розглянуто за їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до частин 1,2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 11 травня 2012 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Райз-Південь» договір оренди землі, за умовами якого передала земельну ділянку кадастровий номер 4825783700:04:000:0021, останньому в оренду строком на 15 років. Цього ж дня складено акт прийому передачі земельної ділянки (т.1 а.с.29-31).
30 січня 2018 року була укладена додаткова угоди №3500122 до Договору оренди землі від 11 травня 2012 року, відповідно до якої орендодавець ОСОБА_2 , орендар ТОВ «Райз-Південь», новий орендар - ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» узгодили, що орендар відступає новому орендарю право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4825783700:04:000:0021.
Так, відповідно п.3.1. додаткової угоди№3500122, договір укладено строком до 30 листопада 2027 року.
12 листопада 2024 року ОСОБА_1 успадкувала від ОСОБА_2 земельну ділянку площею 6,2100 га, що розташована на території Снігурівської міської ради (попередня назва – територія Павлівської сільської ради) Баштанського (попередня назва – Снігурівського) району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4825783700:04:000:0021, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 12 листопада 2024 року державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В. (т.1 а.с.25).
11 травня 2012 року ОСОБА_3 уклала з ТОВ «Райз-Південь» договір оренди землі, за умовами якого передала земельну ділянку кадастровий номер 4825783700:02:000:0084, останньому в оренду строком на 15 років. Цього ж дня складено акт прийому передачі земельної ділянки (т.1 а.с.38-40).
30 січня 2018 року була укладена додаткова угоди №3500106 до Договору оренди землі від 11 травня 2012 року, відповідно до якої орендодавець ОСОБА_3 , орендар ТОВ «Райз-Південь», новий орендар - ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» узгодили, що орендар відступає новому орендарю право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4825783700:02:000:0084.
Так, відповідно п.3.1. додаткової угоди №3500106, договір укладено строком до 29 грудня 2029 року.
02 травня 2023 року ОСОБА_1 успадкувала від ОСОБА_3 земельну ділянку площею 5,4000 га, що розташована на території Снігурівської міської ради (попередня назва – територія Павлівської сільської ради) Баштанського (попередня назва – Снігурівського) району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4825783700:02:000:0084, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 02 травня 2023 року державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В. (т.1 а.с.27).
Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору щодо ОСОБА_1 від 28 квітня 2025 року вбачається, що ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не сплачувало ОСОБА_1 орендну плату за земельну ділянку в 2023-2024 роках (т.1 а.с.20-21).
Відповідно до п.4.1. Договорів оренди землі (у редакції додаткової угоди №3500122 та 3500106 від 30 січня 2018 року), які ідентичними, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки 4825783700:04:000:0021 становить 145933,32 грн (п.2.4. додаткової угоди), а нормативна грошова оцінка земельної ділянки 4825783700:02:000:0084 - 145719,11 грн (п.2.4. додаткової угоди) (т.1 а.с.41-43) (т.1 а.с.32-34).
Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (п.4.2. Договору оренди (у редакції додаткової угоди).
Орендна плата вноситься орендарем у такі строки: з 01 серпня до 31 грудня кожного року (п.4.5. Договору оренди (у редакції додаткової угоди)).
За положеннями п.12.3., 12.4. Договору оренди (у редакції додаткової угоди) дія договору припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання даного договору в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору у односторонньому порядку є лише випадки визначені законом.
Сторони у п.13.2. Договору оренди (у редакції додаткової угоди) узгодили, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.
Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору щодо ОСОБА_2 від 23 вересня 2025 року вбачається, що ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не сплачувало ОСОБА_2 орендну плату за земельну ділянку в 2023-2024 роках (т.1 а.с.230-231).
17 квітня 2025 року відповідач ТОВ «ЮТС-Агропродукт» відчужив право оренди вказаної земельної ділянки позивача ТОВ «Перемога-Плюс» на строк один рік, про що свідчить договір №1704/25-21 від 17 квітня 2025 року відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок з відповідним додатком до нього /т.1 а.с.118-125/.
Згідно копії інформаційної довідки №428244014 від 23 травня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 4825783700:04:000:0021, 4825783700:02:000:0084 зареєстровано за ТОВ «Перемога-Плюс» на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2025 року № 1704/25-21 (т.1 а.с.69).
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року, встановлено факт реєстрації двох епізодів можливих кримінальних правопорушень, кваліфікованих за частиною першою статті 438 КК України порушення законів та звичаїв війни.
У витягу зазначено, що 09 квітня 2022 року приблизно о 12:00 невстановлені особи у військовій формі з території бази ТОВ «ЮТС-Агропродукт», яка розташована в селі Новорайськ Бериславського району Херсонської області, вивезли три одиниці сільськогосподарської техніки, зокрема автомобіль КАМАЗ на загальну суму близько 1,5 мільйона гривень. Вказані дії здійснені в умовах воєнного стану, оголошеного президентом російської федерації, що становить порушення норм міжнародного гуманітарного права, зокрема Женевської конвенції. Крім того, 24 лютого 2022 року російські військові проникли на територію підприємства за адресою: селище Новорайськ, вул. Промислова, 3, внаслідок чого працівники товариства були позбавлені доступу до свого майна. Крім того, 23 квітня 2022 року з території підприємства було захоплено 11 одиниць мультикоптерів DJI Agras (CE). Унаслідок цих дій підприємство також втратило можливість обробляти земельні ділянки загальною площею 60 532,9902 га, розташовані у Херсонській області.
Положеннями пунктів 2.3., 5.1. договору № 1704/25-21 до покупця переходять усі права й обов`язки Орендаря щодо земельних ділянок за Договорами оренди землі (із змінами та доповненнями додатковими угодами; договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом 1 (одного) року, а щодо невиконаних до цього часу зобов`язань - до повного їх виконання.
За даними інформації Снігурівської міської ради від 28 серпня 2025 року, акту візуального обстеження №26 від 05 серпня 2025 року, в результаті обстеження Комісією з візуального обстеження земельної ділянки в межах території Снігурівської міської територіальної громади з`ясовано, що земельні ділянки з кадастровими номерами 4825783700:04:000:0021, 4825783700:02:000:0084, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , використовуються за цільовим призначенням. На земельній ділянці з кадастровим номером 4825783700:02:000:0084 вирощується соняшник під врожай 2025 року. На земельній ділянці з кадастровим номером 4825783700:04:000:0021 зібраний врожай зернових сільгоспкультур 2025 року, про що складено відповідний акт візуального обстеження і проведено фотофіксацію стану ділянок.
Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення в оскаржуваній частині зазначеним вимогам закону не відповідає.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів належними доказами факт несплати йому відповідачем ТОВ «Ютс-Агропродукт» орендної плати за 2023-2024 рр. За такого у нього є право на стягнення з вказаного відповідача орендної плати за ці роки та розірвання договору оренди землі через систематичну несплату орендної плати.
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із істотних умов договору оренди.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
За положеннями частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справі, яка переглядається, відповідач не заперечував факту несплати позивачу орендної плати, передбаченої умовами Договору, але причиною такого зазначав неможливість використання земельної ділянки, переданої в оренду, у зв`язку із перебуванням її в межах тимчасово окупованої рф території у 2022 року, а в подальшому через забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами. Орендована земельна ділянка розташована на території Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області.
Так, на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався у порядку, передбаченому законодавством України, та діє по сьогодні.
За наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Снігурівська міська територіальна громада, в межах якої розташована земельна ділянка позивача, віднесена до територій, що перебували у тимчасовій окупації у період з 4 березня по 11 листопада 2022 року.
Наступним наказом Міністерства розвитку громад і територій України № 376 від 28 лютого 2025 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Снігурівську місцеву територіальну громаду після деокупації, починаючи з 11 листопада 2022 року, віднесено до територій, на яких можливим є ведення бойових дій.
Пунктами 41,42 Договорів оренди землі, сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.
Після введення на території країни воєнного стану Торгово-промисловою палатою України на своєму офіційному сайті розміщено загальний офіційний лист, для всіх кого це стосується, від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, в якому засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), якими є військова агресія Російської Федерації проти України.
У листі Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини, починаючи з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
07 жовтня 2022 року Миколаївська обласна рада прийняла рішення № 9 «Про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин», яким визнала обставини, що склалися на території Миколаївської області у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та стали підставою введення воєнного стану в Україні, обставинами непереборної сили з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення.
До переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, включені юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, які є сільськогосподарськими товаровиробниками та місцезнаходження яких станом на 31 грудня 2022 року зареєстровано у межах території Миколаївської області.
Частиною 1 статті 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок непереборної сили.
У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21 вказано, що: «статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі № 913/20/21».
Відповідно до положень частини 6 статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 зазначено, що норма частини 6 статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.
Підпунктом 3 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України визначено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням такої особливості: власники, користувачі земельних ділянок не несуть відповідальності за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, що полягає у невикористанні земельної ділянки, право власності, користування якою виникло до введення воєнного стану.
Обставини, зазначені у нормі частини 6 статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною 6 статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.
Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що відсутність у частині 6 статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
Той факт, що ТПП України у листі від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 засвідчила відповідну форс-мажорну обставину сам собою не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань.
Воєнний стан, як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання. При цьому, наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі № 910/8580/22.
Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання/неналежне договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15 червня 2018 року у справі № 915/531/17, від 26 травня 2020 року у справі № 918/289/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 913/785/17, від 30 листопада 2021 року у справі № 913/785/17, від 07 червня 2023 року у справі № 906/540/22).
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 910/7679/22 сертифікат ТПП України не є єдиним або обов`язковим доказом існування форс-мажорних обставин; наявність форс-мажорних обставин може доводитися й іншими доказами, якщо інше не передбачено законом бо договором.
Лист ТПП України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 є документом загального інформаційного характеру, цей лист не може вважатися сертифікатом ТПП України, виданим відповідно до положень статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» і не є доказом настання форс-мажору (обставин непереборної сили) для певного суб`єкта господарювання у конкретному зобов`язанні. Водночас Верховний Суд звертає увагу, що навіть за відсутності сертифіката ТПП України, отриманого в передбаченому законом порядку, сторона не позбавлена можливість доводити наявність форс-мажорних обставин іншими доказами, якщо інше не встановлено законом чи договором.
Відповідно до частин 1, 3 статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Є загальновідомою та не потребує доказування, що територія Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, де розташована спірна земельна ділянка, з 19 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією російської федерації. Ця обставина не заперечувалась сторонами.
Постановою Кабінету Міністрів України № 740 від 7 червня 2024 року «Про деякі питання про створення, забезпечення функціонування та ведення реєстру територій, забруднених/імовірно забруднених вибухонебезпечними предметами» затверджено Порядок ведення, адміністрування, користування відомостями реєстру територій, забруднених/імовірно забруднених вибухонебезпечними предметами, внаслідок чого введено у дію реєстр територій та геоінформаційна система, якому відповідає Інтерактивна карта територій, яку адмініструє Державна служба надзвичайних ситуацій (далі ДСНС).
За даними Інтерактивної карти ДСНС, розміщеної на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/), територія Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, в межах якої знаходиться земля, належна позивачу, є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети.
Для земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником плати за землю до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації заяви про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів щодо земельної ділянки, зазначеної у такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Враховуючи, що територія Снігурівської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, в межах якої знаходиться передана позивачем у користування земельна ділянка, як встановив суд, перебувала у тимчасовій окупації по 11 листопада 2022 року, відлік періоду визнання цієї території забрудненою вибухонебезпечними предметами почався з 01 грудня 2022 року.
Акт про обстеження земельної ділянки, що знаходиться в оренді відповідача ТОВ «ЮТС-Агропродукт», операторами протимінної діяльності та визнання її придатною для використання відсутній.
Проаналізувавши наведені обставини та норми матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає встановленим, що територія Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, в межах якої знаходяться спірні земельні ділянки, в період 2023-2024 років віднесена до територій, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети, що виключає їх безпечне використання ТОВ «ЮТС- Агропродукт» як орендарем для отримання сільськогосподарської продукції.
Враховуючи наведене та встановлені колегією суддів обставини справи, слід визначити, що земельні ділянки, які знаходяться в межах громади, що визнана як місце забруднення чи імовірного забруднення вибухонебезпечними предметами, не могла бути використана ТОВ «ЮТС- Агропродукт» за умовами договору оренди в період 2023-2024 років, внаслідок чого ТОВ «ЮТС- Агропродукт» як орендар майна звільняється від орендної плати за цей час, як з підстав, визначених законом, так і за умовами договору оренди, які узгоджені його сторонами.
Наданий на підтвердження доводів позову позивачем акт візуального обстеження №26 від 05 серпня 2025 року, в результаті обстеження Комісією з візуального обстеження земельної ділянки в межах території Снігурівської міської територіальної громади з`ясовано, що земельні ділянки з кадастровими номерами 4825783700:04:000:0021, 4825783700:02:000:0084, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , використовуються за цільовим призначенням. На земельній ділянці з кадастровим номером 4825783700:02:000:0084 вирощується соняшник під врожай 2025 року. На земельній ділянці з кадастровим номером 4825783700:04:000:0021 зібраний врожай зернових сільгоспкультур 2025 року, проте таке не свідчить про користування відповідачем (обробіток, сівба та збирання врожаю) цими земельними ділянками у 2023 та 2024 роках. 
З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що у ТОВ «ЮТС- Агропродукт» відсутня вина за невиконання обов`язку зі сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, оскільки орендар не міг користуватися у цей час орендованим майном із незалежних від нього причин, а саме у зв`язку з тим, що після деокупації 11 листопада 2022 року територія, на якій розташована спірна земельна ділянка, є територією, ймовірно забрудненою вибухонебезпечними предметами, тому орендар не провів посівну кампанію та кампанію щодо збору врожаю.
Такі обставини з урахуванням положень частини 6 статті 762 ЦК України є підставою для звільнення відповідача від обов`язку зі сплати орендної плати позивачеві за 2023- 2024 роки, а також виключає застосування до нього наслідків несплати орендної плати у вигляді розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки невиконання обов`язків орендарем відбулося не з вини останнього, а через настання обставин, що перешкоджають використанню орендованої земельної ділянки за призначенням.
З урахуванням вказаного вимоги позивача про стягнення орендної плати за 2023-2024 рр. та розірвання договору оренди землі є безпідставними, а тому вони не підлягають задоволенню. 
За такого доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення норм матеріального та процесуального права безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати за 2023-2024 року, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням в нового судового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог. 
Аргументи апеляційної скарги про те, що ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не є боржниками за зобов`язаннями, передбаченими за цими договорами оренди землі, а тому не повинен бути відповідачем за цим позовом, сплачувати судові витрати за рішенням суду, оскільки відчужили право оренди ТОВ «Перемога- Плюс» колегією суддів відхилюється, так як між сторонами спірні правовідносини стосуються періоду 2023-2024 років, тобто часу, який передував відчуженню права оренди землі (квітень 2025 року).
Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача, скасував рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, то наявні підстави для відшкодування позивачем відповідачу судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 4360 грн 32 коп.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» задовольнити.
Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» про розірвання договорів оренди землі, стягнення орендної плати відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» 4360 грн 32 коп. судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Головуючий Ж.М. Яворська
Судді Т.М. Базовкіна
Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 12 березня 2026 року.