____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 522/26992/25-Е
Провадження № 2/947/1894/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі - Тіщенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором № 477821-КС-001 про надання кредиту від 14.10.2023 року в загальному розмірі 18773,63 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., посилаючись на те, що сторони уклали Договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Бізнес Позика» та відповідач за допомогою веб-сайту /https://bizpozyka.com/ уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 477821-КС-001 про надання кредиту від 14.10.2023 року, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений.
Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 7000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.
Із позову вбачається, що на даний час боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 477821-КС-001 про надання кредиту від 14.10.2023 року належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.
Позивач у позові зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало та не просить стягнути з відповідача неустойку (штрафи, пеня), також не нараховувало жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору.
Представником позивача зазначено, що відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у загальному розмірі 7000,00 грн., однак, належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, а тому станом на 01.12.2025 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 18773,63 грн., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту -5918,61 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 12424,17 грн.; суми заборгованості по штрафам -0,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 430,85 грн.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник позивача просила суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 24.12.2025 року цивільну справу № 522/26992/25-Е передано за підсудністю Київському районному суду м.Одеси. 
Матеріали цивільної справи № 522/26992/25-Е надійшли до Київського районного суду м.Одеси 22.01.2026 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2026 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. 
Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.01.2026 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Одночасно, витребувано від АТ «Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалась банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 14.10.2023 року по 03.02.2024 року включно.
На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ «Універсал Банк» повідомило, що дійсно на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 та 14.10.2023 року о 12:22:47 через систему payway 1*tr4av було зараховано 7000 грн., що вбачається із доданої АТ «Універсал Банк» довідці про рух коштів по клієнту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по картці № НОМЕР_2 у період з 14.10.2023 року по 03.02.2024 року. 
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - Басалига Д.М. в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, через канцелярію суду надійшли додаткові пояснення від 16.03.2026 року, якими обґрунтували правову позицію товариства, просили розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сікорська І.С. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, причини неявки суду невідомі, через канцелярію суду надали відзив на позов від 05.03.2026 року, яким просили відмовити у задоволенні позовни вимог у повному обсязі. 
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, дослідивши матеріали справи в електронному вигляді, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 14.10.2023 року  між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 477821-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця https://my.bizpozyka.com.
В матеріала справи є довідка ТОВ «Бізнес Позика» - «Візуальна форма послідовності дій Клієнта» ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер телефону НОМЕР_3 , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 та ТОВ «Бізнес Позика» щодо укладення електронного Договору про надання кредиту 477821-КС-001 від 14.10.2023 року в інформаційно-телекомунікаційнй системі Товариства на сайтіhttps://my.bizpozyka.com.
Таким чином, ОСОБА_1 через веб-сайт кредитодавця шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого кабінету та з особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказав номер свого поточного (карткового) рахунку.
Відповідно до п.п.3.1.1 Правил, після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту в Особистому кабінеті заявника розміщується Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Після отримання Оферти заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор.
ТОВ «Бізнес Позика» 14.10.2023 року направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 477821-КС-001 про надання кредиту.
14.10.2023 року відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №395384-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6604, на номер телефону НОМЕР_4 , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, 14.10.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір №477821-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 7000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
При цьому, представник позивача зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитни коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами здійснюється ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з посередниками за допомогою платіжних систем посередників. 
Докази здійснення відповідачем платежів за Кредитним договором надаються у формі платіжної інструкції та довідки, яка була сформована в платіжній системі «Platon» та яка була надана ТОВ «Бізнес Позика» посередником ТОВ «ПрофітГід», який надає послуги на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020 року. Копія вказаного договору міститься в матеріалах справи.
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,16272505 процентів за кожен день користування Кредитом.
Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.
Пунктом 3. Кредитного договору встановлено графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про перерахування коштів та інформацію АТ «Універсал Банк» про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 за період з 14.10.2023 року по 03.02.2024 року включно.
Згідно п.п.4.4.4 Правил позичальник підтверджує, що вказаний ним (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок належить саме йому і треті особи не мають до нього доступу.
Відповідно до пункту 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.
Відповідно до п.5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування.
До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 477821-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості № 477821-КС-001 позичальника ОСОБА_1 , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 477821-КС-001, відповідач ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 477821-КС-001 на загальну суму 2840,00 грн.
Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 477821-КС-001 позичальника ОСОБА_1 загальна сума заборгованості станом на 28.11.2025 року складає - 18773,63 грн. 
Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. 
Відповідач до теперішнього часу свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за Договором №477821-КС-001 про надання кредиту.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності дост. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.
Згідност. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Враховуючи, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за Договором №477821-КС-001 від 14.10.2023 року в сумі 18773, 63 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5918, 61 грн., суми прострочених платежів по процентах -12424,17 грн., суми заборгованості по штрафам -0,00 грн., доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
При цьому, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими платежами за комісією в розмірі 430,85 грн., за кредитним договором №4477821-КС-001 від 14.10.2023 року, суд виходить з наступного.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).
В даному випадку позивачем в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту та за які позивачем встановлена одноразова комісія за видачу кредиту.
Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем, то вони є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що оскільки відповідачу встановлено одноразову плату за послуги позивача, які за законом повинні надаватись безоплатно, відповідні положення кредитного договору є нікчемними в силу закону, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії слід відмовити.
За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню 18342,78 грн., згідно умов договору № 477821-КС-001 від 14.10.2023 року. В решті позовних вимог про стягнення комісії суд відмовляє, оскільки вважає позовні вимоги в цієї частині недоведеними та необґрунтованими.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2366,80 грн. сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог, що передбачено ч.1 ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 610, 625,1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (код ЄРДПОУ: 41084239, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс, 411, м. Київ) заборгованість за договором № 477821-КС-001 від 14.10.2023 року, в загальному розмірі 18342 /вісімнадцять тисяч триста сорок дві/ гривень 78 копійок.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (код ЄРДПОУ: 41084239, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс, 411, м. Київ) судовий збір в розмірі 2366 / дві тисячі триста шістдесят шість/ гривні 80 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повний текст рішення складено та підписано 23.04.2026 року. 

Суддя            М. В. Гниличенко