Справа № 367/8935/25 
Провадження по справі № 1-кп/367/317/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року         місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025111420000266 від 08.07.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Буча, Бучанського району, Київської області, зі слів не одруженого, дітей немає, освіта професійно технічна, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, 
установив:
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 з 05:30 строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався та діє до тепер.
Так, 31.05.2025 об 11:00 у ОСОБА_5 , який правомірно знаходився у приміщенні торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення указаного магазину в умовах воєнного стану. 
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись в тому ж місці, в той же час 31.05.2025 у період часу з 11:00 до 11:20, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він не буде викритий, шляхом вільного доступу з полиць указаного магазину таємно викрав належне ФОП ОСОБА_6 майно, а саме: каву «Якобз Еспресо» мелену 230г, вартістю 219,80 грн у кількості 2 шт., антиперспірант «Rexona» блакитний мак та яблуко 150 мл, вартістю 122,90 грн у кількості 2 шт.; антиперспірант чоловічий «Old Spice» тверд White Water 85мл вартістю 199,90 грн у кількості 4 шт.; батончик «Королівський Шарм Стеато» з шоколадною начинкою м/у 25г, вартістю 19,90 грн у кількості 3 шт.; бритва жіноча «Gillette Venus Smooth» 5 лез з 1 змінним картриджем вартістю 424,90 грн у кількості 1 шт.; бритву чоловічу «ВІС» 3 леза, вартістю 117,90 грн у кількості 3 шт.; дезодорант «Old Spice Captain» 150 мл вартістю 129,90грн у кількості 1 шт.; дезодорант спрей чоловічий «Nivea Deo Fresh Kicr» 150 мл вартістю 124,90 грн у кількості 1 шт.; молоко згущене «Первомайський МКК» 8,5% незбиране з цукром 290 г вартістю 49,90 грн у кількості 2 шт.; напій кавовий «MacCoffee» 3в 1 оригінал 20 г вартістю 6,90 грн у кількості 2 шт.; сковорідку алюмінієву «Rigel Zira» без кришки 20 см вартістю 525 грн у кількості 1 шт.; станок «Gillette Fusion» 3 вартістю 559,90 грн. у кількості 1 шт.; станом жіночий «Venus Smooth», вартістю 389,90 грн у кількості 2 шт.; шоколад молочний «Alpinella» 90г вартістю 39,90грн у кількості 3 шт., а всього на загальну суму 4286,42 грн. 
У подальшому, ОСОБА_5 помістив викрадене ним майно під одяг і до сумки, яка була при ньому, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 4286,42 грн.
Таким чином,  ОСОБА_5  вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною четвертою статті 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, повідомив суду, що положення статті 349 КПК України він розуміє у повному обсязі, з наслідками розгляду кримінального провадження відповідно до частини третьої статті 349 КПК України обізнаний. Зазначив, що, дійсно, в кінці травня 2025 року перебував у магазині «Копійочка», помітивши, що навколо нього нікого не було вирішив викрасти товари з полиць магазину. Підтвердив, що викрав саме ті товари, які зазначені у обвинувальному акті. Також пояснив, що розумів, що бере чужі речі, що повинен був за них заплатити, однак взяв, бо потребував цих речей. Після того, як він викрав речі, то вийшов з магазину і його ніхто не зупинив, вже пізніше зателефонували працівники поліції, показали відео з камер відеоспостереження магазину. Завдану шкоду не відшкодовував, оскільки навіть не знає як це зробити, так як магазину на тому місці вже немає, позов потерпіла не заявляла, тому при першій нагоді обов`язково поверне кошти. Обіцяв, що подібного вчиняти більше не буде, просив дати можливість виправитися та призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав пред`явлене обвинувачення, просив з урахуванням наявності щирого розкаяння ОСОБА_5 призначити його покарання за вчинення правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, відповідно до статті 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 3 роки.
Потерпіла ОСОБА_6 у судові засідання не з`являлася, подавала суду заяву про розгляд провадження стосовно ОСОБА_5 без її участі, цивільний позов не заявляє, визначення міри покарання ОСОБА_5 залишила на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_4 зазначив, що сторона захисту не оспорює фактичних обставин, погоджується з пред`явленим обвинуваченням, визнає винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, однак просив урахувати, що обвинувачений визнав свою провину повністю, щиро розкаявся, усвідомив протиправність своїх дій та висловлює щирий жаль щодо вчиненого, картає себе, пообіцяв більше не вчиняти кримінальні правопорушення, при першій же нагоді відшкодує завдані збитки, оскільки хоч офіційно не працевлаштований, однак працює на будівництві. Просив дати шанс виправитися ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та призначити покарання з випробуванням. 
На підставі частини третьої статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 , а також прокурор, захисник правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, показання обвинуваченого, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за частиною четвертою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.
Згідно з частиною другою статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України відповідно до статті 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.
Обставиною, яка згідно зі статтею 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття.
Обставин, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.
В пункті першому Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд враховує таке: ОСОБА_5 не судимий в силу статті 89 КК України, неодружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за допомогою до вказаних спеціалістів за місцем проживання не звертався.
З огляду на викладені обставини, а також те, що обвинувачений визнав свою провину, щиро розкаявся, враховуючи відомості про особу, суд вважає, що ОСОБА_5 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України має бути призначене покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_5 буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, воно повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, позиції сторін, які просив визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та застосувати статтю 75 КК України; відомостей про обвинуваченого, який визнав свою провину, щиро розкаявся, а також враховуючи відомості про його особу, суд призначає ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті кримінального закону.
Разом з тим, враховуючи що обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні розкаявся у вчиненому, негативно оцінив власну протиправну поведінку та засуджує її, тому, зважаючи на його щире бажання стати на шлях виправлення, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням певних обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, має бути справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень та відповідати меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов в межах цього провадження заявлено не було, процесуальні витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід не обрано.
Керуючись статтями 50, 65-67, частиною 4 статті 185 КК України, статтями 100, 124, 349, 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, поклавши на нього відповідно до статті 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироку законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Вирок може бути оскаржений, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, його захиснику та прокурору, а також не пізніше наступного дня направити учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.
Вирок складено та проголошено 22.04.2026.

Суддя	  	ОСОБА_1