Справа № 157/890/25  Провадження №33/802/168/26 	Головуючий у 1 інстанції:Ходачинський Р. О. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року         місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26.01.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.05.2025 року орієнтовно о 00 годині 35 хвилин на вулиці Миру в селі Піщане Камінь-Каширського району Волинської області, керуючи автомобілем марки «Тойота Авенсіс», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, на законну вимогу поліцейського відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
Крім того ОСОБА_1 20.09.2025 року орієнтовно о 18 годині 39 хвилин на вулиці Центральній у селі Піщане Камінь-Каширського району Волинської області, керуючи автомобілем марки «Тойота Авенсіс», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, на законну вимогу поліцейського відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
Згідно з ч.2 ст.36 КпАП України якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи, що справи № 157/890/25 (провадження № 3/157/20/26) та № 157/1752/25 (провадження № 3/157/43/26) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України розглядаються суддею одночасно, тому є підстави для їх об`єднання в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно № 157/890/25 (провадження № 3/157/20/26) (а.с.58-59).
Не погоджуючись із постановою судді особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій вважає постанову суду незаконною, оскільки вона винесена без належної та повної оцінки доказів у справі. 
Вказує на те, що він заперечує факт керування транспортним засобом у час, дату та місце, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 05.05.2025 року. Попри відсутність зафіксованого факту керування транспортним засобом суддя вважав даний факт встановленим. Окрім цього працівниками поліції було порушено процедуру щодо складення та ознайомлення із матеріалами.
Також він заперечує факт керування транспортним засобом у час, дату та місце, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.09.2025 року. Вважає, що суддею не враховані його доводи та прояснення про те, що ні на відеозаписі, ні у матеріалах справи не зазначено про причини начебто зупинки, що є логічним, оскільки фактично зупинки не було. Ні акту огляду, ні направлення, які містяться в матеріалах справи, на місці події поліцейський не складав, до його відому не доводив і дана обставина цілком узгоджується з долученими до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписами події.
Просить скасувати постанову від 26.01.2026 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.63-65). 
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи (а.с.68) не з`явився. В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить проводити розгляд справи у його відсутності. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності  ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі. 
Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданих адміністративних правопорушень за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цих адміністративних проступків повністю доводиться:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 320538 від 05.05.2025 року стосовно ОСОБА_1 (а.с.1);
- рапортом поліцейського від 05.05.2025 року (а.с.3);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.05.2025 року стосовно ОСОБА_1 (а.с.4);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.05.2025 року стосовно ОСОБА_1 (а.с.5);
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4654909 щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України (а.с.6); 
- відеозаписом з нагрудних боді - камер інспекторів поліції та відеореєстратора з автомобіля працівників поліції від 05.05.2025 року (а.с.7);
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459906 від 20.09.2025 року стосовно ОСОБА_1 (а.с.42);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.09.2025 року стосовно ОСОБА_1 (а.с.44);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.09.2025 року стосовно ОСОБА_1 (а.с.45);
- рапортом поліцейського від 20.09.2025 року (а.с.48);
- відеозаписом з нагрудних боді - камер інспекторів поліції та відеореєстратора з автомобіля працівників поліції від 20.09.2025 року (а.с.50).
Згідно довідки, складеної начальником Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Мартинюком В., вбачається, що згідно відомостей ІП ІКС ІПНП документ (посвідчення водія) на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутнє, протягом року останній не притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.8, 49).
Долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи підтверджують винуватість ОСОБА_1 в сукупності з іншими дослідженими судом доказами. Підстав вважати дії поліцейських незаконними, а зібрані у ході досудової підготовки матеріалів докази недопустимими, немає.
Апеляційним судом встановлено, що поліцейськими дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року. 
Працівники поліції при пропозиції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та складенні адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 діяли цілком у законний спосіб.
Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні тим, що були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції, та не заслуговують на увагу апеляційного суду, так як не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи як судом першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом. 
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.
Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.
Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КпАП України.
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33, 36 КпАП України. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду        Гапончук В.В.