С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/355/26
В справі 760/24837/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
31 березня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі 
головуючого судді Коробенка С.В., 
за участю секретаря Левіцької Н.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина
В жовтні 2023 року Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначається, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило новий проект monobank, в межах якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.
02.05.2019 Відповідач ОСОБА_1 звернувся до Позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, на підставі якого отримав кредит у розмірі 60.000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .
Позивач зазначає, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг.
Враховуючи невиконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з нього на користь банку загальну заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» станом на 22.08.2023 в сумі 142.176,99 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у вказаній сумі, а також судовий збір у розмірі 2.684,00 грн.
Ухвалою суду від 30.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.
06.11.2024 у справі було ухвалене заочне рішення, яким позов задоволено.
Ухвалою суду від 26.02.2025 заочне рішення було скасоване, справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

06.03.2025 до суду надійшов відзив Відповідача на позовну заяву. 
У відзиві на позовну заяву представник Відповідача адвокат Калінін С.К. зазначив, що позов визнається Відповідачем частково. Стверджує, що Анкета-заява не містить конкретних умов кредитування, зокрема розміру кредитного ліміту, процентної ставки, умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Представник Відповідача посилається на те, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», Тарифи та Паспорт споживчого кредиту не підписані Відповідачем, а тому їх не можна розцінювати як складову кредитного договору. Відповідач наголошує, що Умови і правила неодноразово змінювалися банком, а тому кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Відповідач, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, стверджує, що за відсутності в укладеному кредитному договорі умов щодо обов`язку сплати і розміру процентів, банк не мав законних підстав для нарахування процентів за користування кредитом шляхом збільшення тіла кредиту (овердрафту). Відповідач зазначає, що заборгованість у розмірі 142.176,99 грн складається з фактично використаного кредитного ліміту у сумі 60.000 грн та суми овердрафту 82.176,99 грн, який виник унаслідок нарахування та списання банком відсотків.
З розрахунку заборгованості Відповідач встановив, що сума фактично списаних відсотків складає 56.332,04 грн, а тому, на думку Відповідача, наявні правові підстави для стягнення лише суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 3.667,96 грн (60.000 грн - 56.332,04 грн). Також Відповідач просить стягнути з Позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 14.000 грн.

12.03.2025 суд отримав відповідь Позивача на відзив, у якій представник Позивача Мєшнік К.І. зазначив, що Анкета-заява є невід`ємною частиною Договору, а підписавши її, Відповідач підтвердив ознайомлення з усіма частинами договору та отримання відповідних примірників у мобільному додатку. Позивач наголошує, що на момент укладення Договору 02.05.2019 чинною була редакція Умов від 26.04.2019, яка є безперервно доступною на офіційному сайті банку за посиланням https://monobank.ua/terms?file=umovy-2019-04-26.pdf.
Позивач стверджує, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим, оскільки без погодження з Умовами у мобільному застосунку «Monobank» шляхом накладення електронного підпису неможливий вхід у головне меню застосунку та проведення будь-яких фінансових операцій. Позивач посилався при цьому на правові позиції Верховного Суду у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 та від 09.09.2020 у справі №732/670/19.
Щодо розміру заборгованості, Позивач зазначає, що згідно з деталізованою випискою про рух коштів по картковому рахунку Відповідача за весь час користування карткою ним було проведено поповнень на суму 1.106.694,06 грн та зроблено витрат на суму 1.248.871,05 грн, отже сума коштів, яка не була повернута банку, становить 142.176,99 грн (1.248.871,05 грн - 1.106.694,06 грн). Позивач наголошує, що навіть за вирахуванням відсотків у сумі 54.485,84 грн заборгованість за Договором залишається несплаченою.
Крім того, Позивач зазначає, що Відповідачем було оформлено 7 заяв послуги «Розстрочка» на загальну суму 9.820,00 грн та 49 заяв послуги «Транзакція в розстрочку» на загальну суму 123.222,22 грн, які підписані шляхом накладення електронного підпису та є електронними документами. Позивач стверджує, що застосування правових висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, про яку йдеться у відзиві, є неможливим, оскільки вказана практика стосується інших кредитних угод з іншими умовами та сторонами, зокрема АТ КБ «Приватбанк», де правовідносини виникли у 2011 році, до набрання чинності Закону України «Про електронну комерцію».

26.03.2025 представник Відповідача подав додаткові пояснення, в яких виклав свої заперечення проти долучення нових доказів, поданих Позивачем разом із відповіддю на відзив, зазначаючи, що вони подані з порушенням строків, передбачених ст. 83 ЦПК України. Відповідач наголосив, що заяви клієнта про отримання кредиту «Транзакція в розстрочку» не мають відношення до предмету позову, та зазначив, що заперечує факт підписання будь-яких документів з використанням електронного цифрового підпису. Відповідач також послався на правову позицію Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.05.2022 у справі №393/126/20 щодо паспорту споживчого кредиту.

27.03.2025 додаткові пояснення подав Позивач, в яких повторно наголосив, що роздруківка з сайту банку є належним доказом, оскільки відповідно до ст. 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк несе відповідальність за актуальність та достовірність інформації, розміщеної на його веб-сайті. Позивач зазначив, що Відповідачем надано саме ту редакцію Умов, яка діяла на момент підписання Договору (від 26.04.2019), та послався на постанову Київського апеляційного суду від 12.03.2025 у справі №377/563/24, якою підтверджено нерелевантність посилань на постанову ВП ВС від 03.07.2019 у справі №342/180/17 до правовідносин з АТ «Універсал Банк».

У судове засідання 02.10.2025 сторони не з`явилися, від учасників надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року N 1519/2-5034/11 (N 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).
Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.

ІІІ. Мотивувальна частина
Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів, суд встановив наступне.

02 травня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (monobank), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрив поточний рахунок у гривні на його ім`я із встановленням кредитного ліміту на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов.
Проставлянням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою Відповідач погодився із тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомлений з вказаними документами та отримав їх примірники у мобільному додатку, а також зобов`язався виконувати умови Договору.
Пунктом 6 Анкети-заяви Відповідач просив вважати його власноручний підпис або його аналоги (у тому числі удосконалений електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками. З цією метою він засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (03e24c8e592e88abb60285e20a7768dc25fd623de7b1913793dfd381faf94ca814), яка використовується для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Відповідач визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
Пунктом 3 Анкети-заяви Відповідач беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
На підтвердження факту укладення кредитного договору позивачем надано суду анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 02 травня 2019 року, яка містить власноручні підписи представника банку та позичальника ОСОБА_1 із світлокопіями його паспорту та РНОКПП, а також печатку Monobank ПАТ «Універсал Банк», що свідчить про дотримання сторонами письмової форми кредитного договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який визначає порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Згідно зі статтею 3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 4, 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд бере до уваги, що форма та порядок укладання договору між сторонами відбулась у змішаній формі - підписання позичальником анкети-заяви до договору про надання банківських послуг «monobank» із засвідченням генерації ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який в подальшому використовується для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором.
Із викладеного Позивачем алгоритму укладення кредитного договору та наданих доказів, зокрема зображень інтерфейсу мобільного застосунку «Monobank», встановлено, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та їх акцепту шляхом введення OTP-паролю, подальше укладення електронного договору та вхід у головне меню мобільного застосунку для проведення будь-яких фінансових операцій є технічно неможливим.
Позивачем також надано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank у редакції від 26.04.2019, що діяла на момент підписання Анкети-заяви від 02.05.2019. Зазначені Умови затверджені Рішенням правління АТ «Універсал Банк» (Протокол №17 від 25.04.2019) у якості Додатку №95 до Розпорядження №49р від 22.08.2013. Вказані Умови є безперервно доступними на офіційному сайті банку за посиланням https://monobank.ua/terms?file=umovy-2019-04-26.pdf, що забезпечує виконання вимог частини 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» щодо безперешкодного доступу до електронних документів.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції Закону №2210-VIII від 16.11.2017) банк зобов`язаний мати власний веб-сайт та розміщувати на ньому інформацію, визначену законами, нормативно-правовими актами Національного банку України. Банк несе відповідальність за актуальність та достовірність інформації, розміщеної на його веб-сайті.
Таким чином, Анкета-заява є невід`ємною частиною Договору, і враховуючи її зміст, підписавши Анкету-заяву, Відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма частинами договору і отримав відповідні примірники. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору, а перелічені документи (Умови і правила, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту) формують Договір про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», з чим погодився Відповідач шляхом підписання Анкети-заяви.
Подібні висновки щодо правомірності укладення кредитного договору в електронній формі з АТ «Універсал Банк» викладені у постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №243/6552/20, від 16.12.2020 у справі №561/77/19, від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20.

Щодо доводів Відповідача про непогодження умов кредитного договору суд зазначає наступне.
Відповідач стверджує, що Анкета-заява не містить конкретних умов кредитування, а Умови і Правила, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту не підписані ним та не доводять його ознайомлення з ними.
Водночас, суд звертає увагу на те, що Анкета-заява від 02.05.2019, підписана Відповідачем, є невід`ємною частиною Договору про надання банківських послуг. У пункті 2 Анкети-заяви прямо зазначено, що Відповідач погоджується, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. У пункті 3 Відповідач підтвердив, що ознайомлений з вказаними документами та отримав їх примірники у мобільному додатку.
Крім того, відповідно до пункту 6 Анкети-заяви та пункту 6 розділу І Умов і правил, Відповідач засвідчив генерацію ключової пари та визнав удосконалений електронний підпис аналогом власноручного підпису. Таким чином, підтвердження Відповідачем усіх наступних правочинів, у тому числі підписання договорів, угод, здійснювалося з використанням електронного підпису. Відповідно до частин 4, 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, за умови надання безперешкодного доступу до них, що було забезпечено банком як через мобільний додаток, так і через офіційний сайт.
Суд також враховує, що з наведеного банком алгоритму укладення кредитного договору та наданих зображень інтерфейсу мобільного застосунку встановлено, що без погодження у мобільному застосунку «Monobank» з Умовами і правилами надання банківських послуг шляхом накладення електронного підпису не є можливим вхід у головне меню застосунку та проведення будь-яких фінансових операцій, у тому числі отримання кредиту. Факт користування Відповідачем кредитними коштами на підставі наданої деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку свідчить про те, що Відповідач фактично погодив та прийняв умови договору.

Суд відхиляє доводи Відповідача про мінливість Умов і правил та неможливість їх визнання складовою договору, оскільки Позивачем надано до матеріалів справи Умови і правила саме у редакції від 26.04.2019, що діяла на момент підписання Анкети-заяви від 02.05.2019. Зазначені Умови затверджені Рішенням правління АТ «Універсал Банк» (Протокол №17 від 25.04.2019) та є безперервно доступними на офіційному сайті банку, включаючи архів усіх попередніх редакцій. При внесенні змін до Умов на сайті розміщується нова затверджена редакція, а попередня залишається доступною у незмінному вигляді.
Крім того, пунктом 7 Розділу І Умов і правил обслуговування в редакції від 26.04.2019 передбачено порядок внесення змін до Договору, зокрема: зміни до розділів, які містять елементи договору про споживче кредитування, вносяться за згодою сторін; акцепт змін клієнтом може бути здійснений шляхом підписання відповідного документа в Мобільному додатку, направлення повідомлення за допомогою каналів зв`язку або продовження користування послугами Банку. Відповідач не надав жодних доказів незгоди з будь-якою зміною, що вносилась до Договору за період його існування, та не скористався правом на одностороннє розірвання Договору, передбаченим підпунктом 4.2.16 розділу 4 Умов.

Щодо розміру заборгованості та доводів Відповідача про безпідставність включення овердрафту до тіла кредиту слід зазначити настпуне.
Відповідно до наданих Позивачем доказів, на підставі укладеного Договору Відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 60.000 грн на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .
Згідно з п. 9 Розділу ІІ Умов і правил обслуговування (Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank»), пільгова процентна ставка становить 0,00001%, базова процентна ставка - 3,2% на місяць (38,4% річних), збільшена відсоткова ставка - 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).
Згідно з пп. 5.9 п. 5 Розділу ІІ Умов, на суму наданого кредиту Банк нараховує відсотки за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах.
Відповідно до п.п. 5.22 (4.23 у редакції від 26.04.2019) п. 5 Розділу ІІ Умов сторони погодили, що Кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами.
З деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку Відповідача встановлено, що кредитний ліміт складає 60.000 грн, баланс складає мінус 82.176,99 грн, отже заборгованість становить 142.176,99 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного Відповідачем кредитного ліміту у сумі 60.000 грн та суми овердрафту (мінусу по картці) у розмірі 82.176,99 грн.
З деталізованої виписки також встановлено, що за весь час користування карткою Відповідачем було проведено поповнень карткового рахунку на суму 1.106.694,06 грн та зроблено витрат по картці на суму 1.248.871,05 грн. Отже, сума коштів, яка не була повернута Банку, становить 142.176,99 грн (1.248.871,05 грн - 1.106.694,06 грн = 142.176,99 грн).
Суд враховує, що навіть за вирахуванням списаних відсотків за кредитом у сумі 54.485,84 грн заборгованість за Договором залишається несплаченою, оскільки загальна різниця між витратами та поповненнями по картковому рахунку (142.176,99 грн) значно перевищує суму списаних відсотків. Це спростовує довід Відповідача про те, що вся заборгованість є наслідком виключно нарахування відсотків.
Довід Відповідача про те, що розмір заборгованості не може перевищувати розмір встановленого кредитного ліміту в 60.000 грн, суд також відхиляє, оскільки відповідно до умов Договору кредит збільшується на суму заборгованості за відсотками та неустойкою при відсутності на рахунку власних коштів клієнта. Крім того, Відповідачем було оформлено послуги розстрочки та транзакції в розстрочку, що також впливало на формування загального балансу по картковому рахунку.
Розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, є деталізованим та відповідає виписці про рух коштів по картковому рахунку. Відповідач не надав доказів, які б спростовували правильність розрахунку, як того вимагає частина 1 статті 81 ЦПК України.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд при цьому бере до уваги вимоги процесуального закону, який покладає тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Позивачем доведено на підставі належних доказів, з урахуванням особливостей проекту monobank, волевиявлення сторін на укладення правочину, зокрема погодження банком заявки позичальника на його укладення, факт укладення кредитного договору, погодження Відповідачем його умов, а також підставність стягнення заборгованості в розмірі 142.176,99 грн, не спростованому Відповідачем належними та допустимими доказами.
На підтвердження розміру заборгованості Позивачем надано розрахунок заборгованості, анкету-заяву, Умови і правила обслуговування в редакції від 26.04.2019, Тарифи, деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку.
Зазначені докази у своїй сукупності, на переконання суду, свідчать про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову в повному обсязі.

На підставі статті 141 ЦПК України стягненню з Відповідача підлягає судовий збір в розмірі 2.684,00 грн.

IV. Резолютивна частина
Керуючись ст.ст. 207, 525, 526, 530, 629, 633, 634, 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 83, 89, 137, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:
1. Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.05.2019, нараховану станом на 22.08.2023 в сумі 142.176,99 грн (сто сорок дві тисячі сто сімдесят шість гривень дев`яносто дев`ять копійок) (тіло кредиту).
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 2.684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок).
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
4. Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; код юридичної особи: 21133352.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: