Справа № 369/390/26
Провадження № 2-а/369/1/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2026          м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді     Мартиненко В. С.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Очеретний Юрій Валентинович, до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,
В С Т А Н О В И В:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Очеретний Юрій Валентинович, в якому просив скасувати постанову поліцейського СРПП ВП 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області Романа Васильчука серії БАД № 845916 від 19.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 5 ст. 121 КУАП.
В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що він не вчинював адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки був водієм автомобілю швидкої медичної допомоги, а отже не мав обов`язку бути пристебнутим паском безпеки. Інспектор порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки під час складання постанови не мав доказів вчинення водієм адміністративного порушення, а саме доказів керування водієм транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки, а також не роз`яснив права особі, що притягується до відповідальності.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області позивачу поновлено строк для подання позову у справі, адміністративний позов прийнято до розгляду, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідач надав відзив на позов, в якому проти вимог позовної заяви заперечив, посилаючись на те, що позивачем було вчинене адміністративне правопорушення, що підтверджується належними та допустимими доказами.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази надані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задовольнити позовні вимоги з таких підстав.
Судом встановлено, що 19 грудня 2025 року о 10 год 49 хвилин поліцейським СРПП ВП 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області Романом Васильчуком складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 845916 у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн щодо ОСОБА_1 , який 19 грудня 2025 року о 10 год 41 хвилин в м. Боярка по вул. Хрещатик, 79 керував транспортним засобом FIAT DUCATO, р.н. НОМЕР_1 , та не був пристебнутий пасивним ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 (в) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Згідно з ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. в п. 2.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 4 статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. 
Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених, зокрема, частиною 5 статті 121 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, згідно з п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.  Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі, частиною 5 статті 121 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. 
Судом не було встановлено, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
Судом було досліджено відеозапис події, зроблений відповідачем, відповідно до якого в цей же час щодо ОСОБА_1 поліцейським складався протокол щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. З відеозапису слідує, що вказаний автомобіль має ознаки того, що він є спеціальним транспортним засобом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.  Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. (абз. 1, 2 ч.2, ч. 6 ст. 77 КАС України).
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.03.2026 було витребувано у Головного управління Національної поліції в Київській області відеозапис з нагрудного та автомобільного відео реєстраторів, належних екіпажу, що склав оскаржувану постанову, відносно подій, які відбувались 19.12.2025, за участю поліцейського та водія ОСОБА_1 . 
На виконання вимог вказаної ухвали суду відповідач повідомив про те, що такі записи зберігаються 30 діб, в зв`язку чим не є можливим надати такий запис до суду. 
Водночас сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не може бути доказом, оскільки за своєю суттю є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке має бути прийнято на підставі наявних доказів, що відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в зв`язку з чим судом не встановлена наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність стягнути на користь позивача судовий збір, сплачений ним за подання позовної заяви до суду, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 665 гривень 50 копійок. Інша частина судового збору є надмірно сплаченою, в зв`язку з чим може бути повернута позивачу за його заявою.
Керуючись ст.ст. 139, 205, 241-246, 250, 255, 268, 271, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, 
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Очеретний Юрій Валентинович, до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 845916 від 19 грудня 2025 року, складену поліцейським СРПП ВП 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області Романом Васильчуком, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення закрити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач: Головне управління Національної поліції в Київській області, місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15, ЄДРПОУ 40108616.
Суддя    Мартиненко В.С.