Справа № 489/8883/25 
Провадження № 2/489/351/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

23 березня 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі: 
головуючого судді Микульшиної Г.А., 
із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
В жовтні 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № A33KCT155101202869 від 19.11.2021 станом на 30.10.2025 в розмірі 181 971,19 грн., що складається з: заборгованості за кредитом – 99 225,22 грн.; заборгованості по відсоткам – 82 745,97 грн., а також сплаченого судового збору.
Свої вимоги мотивувало тим, що відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання батьківських послуг та відкриття банківського рахунку, в зв`язку з чим нею було підписано відповідну анкету-заяву. В подальшому 19.11.2021 між відповідачем та банком було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 100 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 50 % на рік. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та відповідно до умов договору. Натомість відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідача, станом на 30.10.2025 утворилась заборгованість у вищевказаному розмірі. 
Посилаючись на викладене, АТ «Акцент-Банк» звернулось із даним позовом до суду. 
Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 30.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення. 
Повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі і доданих до неї документів, та додатково шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в позовній заяві, яке було доставлено 21.01.20226 о 12:03 год. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про розгляд справи.
Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
19.11.2021 шляхом подання заяви про надання послуг «Швидка готівка» № A33KCT155101202869 між ОСОБА_1 та АТ «А-Банк» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 100 000,00 грн.; строк кредиту – 60 місяців; процентна ставка – 50 % на рік (а.с. 7-8). Кредитний договір підписано позичальником простим електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
Позивач зазначає, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, тобто не виконав зобов`язання за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Акцент-Банк», та стало приводом для звернення до суду з даним позовом.
АТ «Акцент-Банк» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит, однак не виконувала зобов`язання за договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
На підтвердження вказаних обставин АТ «Акцент-Банк» надало суду: копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 6); копія заяви про надання послуги «Швидка готівка» № A33KCT155101202869 від 19.11.2021; меморіальний ордер від 19.11.2021 про перерахування грошових коштів (а.с. 10, зворотня сторона); виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 19.11.2021 по 29.10.2026 (а.с. 11-13).
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 19.11.2021, станом на 30.10.2025 року існує заборгованість в сумі 181 971,19 грн., що складається з: заборгованості за кредитом – 99 225,22 грн.; заборгованості по відсоткам – 82 745,97 грн. (а.с. 9-10).
Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного правового регулювання.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі.
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже з огляду на положення вище вказаного законодавства можливо дійти висновку, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із матеріалів справи вбачається, що Банком використовується електронний договір та застосування цифрового підпису.
За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Підписана відповідачем анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, виписка по особовому рахунку, меморіальний ордер, розрахунок заборгованості є належними і допустимими доказами на підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин.
За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до частин п`ятої-сьомої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, згідно статей 526, 1054 ЦК України з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 181 971,19 грн., яка підтверджена розрахунком позивача.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, відповідно до статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 247, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
вирішив:
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № A33KCT155101202869 від 19.11.2021 станом на 30.10.2025 в розмірі 181 971,19 грн. (сто вісімдесят одна тисяча дев`ятсот сімдесят одна гривня 19 копійок), яка складається з: заборгованості за кредитом – 9 225,22 грн.; заборгованості по відсоткам – 82 745,97 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.
позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ 14360080, адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 23.03.2026.

Суддя Г.А.Микульшина