ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2026  	Справа №607/3705/26 Провадження №3/607/1703/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справ, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 
за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
27.11.2025 о 12 год. 02 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи по вул. Клінічна, 2А в м. Тернополі, таємно, шляхом вільного доступу, шляхом зняття готівкових коштів у касі магазину «Сімі маркет», викрав грошові кошти з банківської карти ОСОБА_2 на суму 2000 гривень, чим вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Окрім того, 27.11.2025 о 17 год. 09 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи по вул. Клінічна, 1 в м. Тернополі, таємно, шляхом вільного доступу, шляхом зняття готівкових коштів у банкоматі, викрав грошові кошти з банківської карти ОСОБА_2 на суму 1500 гривень, чим вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Також, 04.12.2025 о 12 год. 45 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи по вул. Клінічна, 2А в м. Тернополі, таємно, шляхом вільного доступу, шляхом зняття готівкових коштів у касі магазину «Сімі маркет», викрав грошові кошти з банківської карти ОСОБА_2 на суму 2000 гривень, чим вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №607/3705/26 (провадження №3/607/1703/2026), №607/3706/26 (провадження №3/607/1704/2026) та №607/3707/26 (провадження №3/607/1705/2026) щодо ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП, за викладених у складених щодо нього протоколах обставин, визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ч. 2 ст. 51 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01.01.2025 становило від 757 гривень до 3028 гривень.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Окрім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №783045, серії ВАД №781159 та серії ВАД №781158 від 09.02.2026, складених у відповідності до вимог статті 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_1 , з долученими до них носіями інформації - DVD-R дисками з відеозаписами; витязі з ЄРДР у кримінальному провадженні №12026211040000022 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.12.2025; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 14.12.2025; виписці по картці АТ КБ «ПриватБанк» від 14.12.2025; письмовій заяві ОСОБА_2 від 11.02.2026 про відсутність претензій до ОСОБА_1 та повне відшкодування завданих їй матеріальних збитків.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.
Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП, а саме: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.
Будь-яких обставин, які б спростовували зазначений висновок і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП, при розгляді справи не встановлено. Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. 
Приймаючи рішення у справі також враховую, що постановою старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Товарницького В.М. від 30.01.2026 кримінальне провадження №12026211040000022 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення ОСОБА_1 грошових коштів з банківської картки ОСОБА_2 , а саме: 27.11.2025 о 12 год. 02 хв. на суму 2000 гривень, 27.11.2025 о 17 год. 09 хв. на суму 1500 гривень та 04.12.2025 о 12 год. 45 хв. на суму 2000 гривень, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
З урахуванням викладеного, строк накладення адміністративного стягнення, визначений положеннями ст. 38 КУпАП, який у даному випадку закінчується через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, на момент розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП не закінчився.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, суддя у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, визнає щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, відповідно до приписів ст. 35 КУпАП, суддею не встановлено.
У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Отже, враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, що посягають на власність, дані про його особу, який згідно матеріалів справи раніше до адміністративної відповідальності не притягався, ступінь вини, майновий стан, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 51 КУпАП, оскільки санкції за вчинені ним адміністративні правопорушення є рівнозначними.
При цьому для застосування передбачених санкцією ч. 2 ст. 51 КУпАП інших адміністративних стягнень у виді громадських чи виправних робіт або адміністративного арешту, які є більш суворими у порівнянні з адміністративним стягненням у виді штрафу, у вказаному випадку достатніх підстав не убачається.
На переконання судді, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 51 КУпАП, є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 33-36, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №607/3705/26 (провадження №3/607/1703/2026), №607/3706/26 (провадження №3/607/1704/2026) та №607/3707/26 (провадження №3/607/1705/2026) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/3705/26.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя	І. М. Царук