ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/11766/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2025 року в адміністративній справі №280/11766/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 27 листопада 2024 року №21 винесене Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 170 000,00 грн. за створення перешкоди шляхом невиконання встановленого Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» вимог посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд у проведенні позапланової перевірки характеристик продукції, як таку що суперечить законодавству України.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про накладення штрафу прийнята на підставі пункту 6 частини 4 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та встановлено недопущення до проведення перевірки характеристик продукції та не виконано законні вимоги посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд. Проте, будь-які направлення, накази, вимоги та інші повідомлення про проведення перевірки позивачем не одержувались у зв`язку із її перебуванням у жовтні – грудні 2024 року за кордоном, відтак позивач була позбавлена можливості надати відповідачу у встановлені ним строки документів, що стосуються предмета перевірки. Також, вказує що жодних перешкод щодо проведення перевірки не вчиняла, а перевірка фактично проведена, відтак притягнення позивача до відповідальності на підставі пункту 6 частини 4 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» є безпідставним. Окрім того, вказує, що при застосуванні штрафу відповідачем порушено вимоги частини 5 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» №2735 від 02 грудня 2010 року, якою встановлено, що при визначенні розміру штрафу за порушення враховуються всі обставини його вчинення, зокрема характер, передумови і причини порушення, факт повторного вчинення того самого порушення, за яке на особу протягом останнього року було накладено штраф, кількість відповідних порушень, вчинених особою протягом останніх трьох років, ступінь вини особи, наявність або відсутність негативних наслідків порушення, їх масштаб та можливість їх усунення. Натомість, штраф за оскаржуваною постановою застосовано за відсутності з боку позивача будь яких протиправних дій та вини, у зв`язку із чим така постанова підлягає скасуванню. Також, вказує про відсутність підстав для проведення перевірки.
Відповідач подав відзив на скаргу, в якому просив вимоги скарги залишити без задоволення.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.
З урахуванням положень статті 23, статті 23-1, підпункту а1 пункту 2 частини 1 статті 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», рішень Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 16 жовтня 2024 року за № Р-5565-2024, № Р-5566-2024 та Р-5567-2024, які надійшли «Національною інформаційною системою ринкового нагляду та системою оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик», за результатами планової перевірки характеристик продукції у розповсюджувача ФОП ОСОБА_2 магазині «НОРМА», за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що постачальником продукції, яка не відповідає встановленим вимогам є фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , контактний телефон НОМЕР_2 .
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру осіб та фізичних осіб-підприємців Серії АГ № 277960, копія якої міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 зареєстрована у якості фізичної особи-підприємця починаючи з 18 квітня 2024 року за юридичною адресою: АДРЕСА_3 . Основними видами її економічної діяльності є: оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (КВЕД 46.49); оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення (46.43).
На підставі даних, внесених до «Національної інформаційної системи ринкового нагляду та системи оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик», відповідачем прийнято рішення про проведення позапланової перевірки характеристик продукції (за ланцюгом постачання) ФОП ОСОБА_1 за місцезнаходженням органу ринкового нагляду Головного управління, яке оформлено наказом Головного управління про проведення позапланового заходу зі здійснення державного ринкового нагляду від 18 жовтня 2024 року № 43. У якості підстав проведення позапланового заходу зі здійснення державного ринкового нагляду в першу чергу вказано статті 23, статті 23-1, підпункту а1 пункту 2 частини 1 статті 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
18 жовтня 2024 року уповноваженими особами відповідача за місцезнаходженням ФОП ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 18.10.2024 № 6903600020279) надіслано вимогу від 18 жовтня 2024 року №Вих-5.1-08.1-10/3808 про надання документів в термін до 31 жовтня 2024 року для проведення позапланової перевірки характеристик продукції (дитячої ляльки Baby lovely «Пупс»), яка ФОП ОСОБА_1 вручена не була та повернута АТ «Укрпошта» відповідачу з відміткою «За закінченням терміну зберігання».
У зв`язку з неотриманням позивачем вимоги від 18 жовтня 2024 року №Вих-5.1-08.1-10/3808, відповідач сформував та направив на адресу місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 01.11.2024 № 6903600026099) вимогу від 01 листопада 2024 року №Вих-5.1-08.1-10/3968, якою позивачу вказано про необхідність надання документів в термін до 14 листопада 2024 року для проведення позапланової перевірки характеристик продукції, яка позивачу вручена не була та була повернута на адресу відповідача АТ «Укрпошта» з відміткою «За закінченням терміну зберігання».
08 листопада 2024 року Головним управлінням сформовано на підставі наказу Головного управління від 18 жовтня 2024 року № 43 направлення на проведення перевірки № 43, відповідно до якого у термін з 11 листопада 2024 року по 14 листопада 2024 року посадовими особами органу державного ринкового нагляду Головного управління необхідно провести позапланову перевірку характеристик продукції - дитячої ляльки Baby lovely «Пупс» 185/190, вікові обмеження 3+, made in China, 137911 лялька пупс з памперсом і пляшкою, за місцезнаходженням органу ринкового нагляду Головного управління.
У встановлені вимогами терміни та станом на 14 листопада 2024 року від ФОП ОСОБА_1 документація, яка необхідна для проведення позапланової перевірки характеристик продукції, на адресу відповідача не надходила. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
14 листопада 2024 року посадовими особами відповідача складено акт перевірки характеристик продукції № 43, відповідно до якого, встановлено факт створення перешкод у проведенні перевірки характеристик продукції шляхом невиконання встановлених Законом вимог посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд, оскільки ФОП ОСОБА_1 не надано до органу ринкового нагляду документацію, яка необхідна для проведення позапланової перевірки характеристик продукції.
14 листопада 2024 року посадовою особою відповідача складено протокол № 16 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», а саме невиконання встановлених Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» вимог посадових осіб.
Листом відповідача від 15 листопада 2024 року №Вих-5.1-08.1-10/4126 на адресу позивача засобами поштового зв`язку направлений примірник акту перевірки характеристик продукції та протоколу про виявлені порушення вимог законодавства від 14 листопада 2024 року № 16, які отримані позивачем, про що свідчить відмітка про отримання на рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення.
18 листопада 2024 року відповідачем за адресою місцезнаходження позивача засобами поштового зв`язку направлено лист щодо розгляду матеріалів перевірки, із зазначенням дати та часу розгляду справи стосовно невиконання встановлених законом вимог посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд. Згідно витягу з офіційного сайту АТ «Укрпошта», який міститься в матеріалах справи, вказаний лист вручений уповноваженій особі позивача за довіреністю.
27 листопада 2024 року відбувся розгляд справи про порушення законодавства про державний ринковий нагляд відносно позивача.
За результатами розгляду справи відповідачем винесено постанову про накладення штрафу від 27 листопада 2024 року № 21, якою за порушення вимог пункту 6 частини 4 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 170 000 грн. (10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), та яка листом відповідача від 28 листопада 2024 року №Вих.-5.1-08.1-10/4232 направлена засобами поштового зв`язку на адресу позивача.
Вказана постанова вручена позивачу з відміткою «особисто» 05 грудня 2024 року, що підтверджується відміткою про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Не погодившись з постановою про застосування штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання проведення планових перевірок під час здійснення заходів державного ринкового нагляду врегульоване Законами України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 жовтня 2010 року № 2735-VI (далі – Закон № 2735-VI в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) та «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02 жовтня 2010 року № 2736-VI (далі – Закон № 2736-VI, в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин).
Згідно із статтею 3 Закону 2735-VI, законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.
Відповідно до абзацу 8 частини 1 статті 1 Закону 2735-VI державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Встановлені вимоги - це вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами (абзац 2 частини першої статті 1 Закон).
Відповідно до положень зазначеної статті Закону орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до Закону (далі - орган ринкового нагляду).
У разі, якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи.
Сфера відповідальності органу ринкового нагляду - перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд.
З метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог (підпункти 4, 6, 11 частини 1 статті 11 Закону 2735-VI).
Питання проведення планових перевірок під час здійснення заходів державного ринкового нагляду врегульовано Законами України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Частинами 1 та 2 статті 20 Закону 2735-VI передбачено, що ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності. Секторальний план ринкового нагляду охоплює види продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику.
Секторальні плани ринкового нагляду затверджуються відповідними органами ринкового нагляду не пізніше 1 грудня року, що передує плановому (частина 8 статті 20).
Частиною 1 статті 22 Закону 2735-VI визначено, що заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Згідно із частиною 2 статті 23 Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», при проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.
Відповідно до частини третьої та шостої статті 23 Закон № 2735-VI органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.
Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про попадання на ринок продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
Перевірки характеристик продукції проводяться: 1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; 2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію); 3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції; 5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду.
Відповідно до частини 1 статті 23-1 Закону № 2735-VI для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція.
Згідно підпункту а пункту 2 частини 1 статті 24 Закону № 2735-VI органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів позапланові за ланцюгом постачання, якщо за результатами перевірки характеристик продукції є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника або будь-якого іншого суб`єкта в ланцюгу постачання.
З системного аналізу вищезазначених положень Закону № 2735-VI позапланова перевірка органами державного ринкового нагляду проводиться не стосовно суб`єкту господарювання, а стосовно продукції, характеристики якої перевіряються.
При цьому, законодавством передбачено, що для проведення перевірки характеристик продукції достатньо пред`явити лише службове посвідчення та направлення на проведення перевірки. Пред`явлення інших документів, листів, погоджень, попереджень на проведення перевірки, а також повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про проведення такої перевірки законодавством не передбачено.
Як встановлено судом першої інстанції, в ході перевірки ФОП ОСОБА_2 надано видаткову накладну на поставку продукції (дитячої ляльки Baby lovely «Пупс») від 05 вересня 2024 року № 3382 та договір поставки від 01 січня 2024 року № 1, де постачальником продукції є ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). На виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 11 жовтня 2024 року №№ 72, 73, 74 ФОП ОСОБА_2 була надана видаткова накладна від 17 жовтня 2024 року №1299 про повернення товару постачальнику ФОП ОСОБА_1 .
З вищевикладеного вбачається, що відповідачем призначено позаплановий захід перевірки розповсюджувача (імпортера) продукції ФОП ОСОБА_2 , тобто фізичної особи-підприємця, яка ввела продукцію (дитячу ляльку Baby lovely «Пупс» 185/190, вікові обмеження 3+, made in China, 137911 лялька пупс з памперсом і пляшкою) в обіг, у зв`язку з чим, відповідачем прийнято рішення про проведення позапланової перевірки характеристик продукції (за ланцюгом постачання) ФОП ОСОБА_1 , якою з урахуванням договору поставки № 1 від 01 січня 2024 року ФОП ОСОБА_2 поставлено вказану продукцію, яка становить серйозний ризик, за місцезнаходженням органу ринкового нагляду Головного управління, оформлене наказом Головного управління про проведення позапланового заходу зі здійснення державного ринкового нагляду від 18 жовтня 2024 року № 43.
Тобто, позапланова перевірка позивача призначена відповідачем, в першу чергу, на підставі підпункту а пункту 2 частини 1 статті 24 Закону № 2735-VI за ланцюгом постачання, оскільки за результатами перевірки характеристик продукції розповсюджувача (імпортера) продукції ФОП ОСОБА_2 у відповідача були підстави вважати, що продукція (дитяча лялька Baby lovely «Пупс» 185/190, вікові обмеження 3+, made in China, 137911 лялька пупс з памперсом і пляшкою) є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності іншого суб`єкта в ланцюгу постачання, в даному випадку ФОП ОСОБА_1 , яка виступала у якості постачальника продукції за договором № 1 від 01 січня 2024 року, який разом із документами щодо його виконання надавались уповноваженим особам відповідача фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 під час проведення її позапланової перевірки.
Вищезазначене спростовує доводи позивача щодо відсутності підстав для призначення та проведення позапланової перевірки за наказом відповідача від 18 жовтня 2024 року № 43.
Стосовно доводів про неналежне повідомлення відповідачем позивача про необхідність надання документів для проведення позапланової перевірки в частині характеристик продукції, про місце тату та час розгляду матеріалів проведення перевірки суд вважає за необхідне вказати таке.
Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу підприємця: місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).
Також суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що діюче законодавство не зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснювати заходи для з`ясування причин невручення повідомлення, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення повідомлення (вимоги).
Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року по справі №820/6755/16 сформував такий висновок щодо застосування норм права, який в силу положень частини 5 статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин: «відповідач вжив усіх залежних від нього дій для належного інформування позивача про прийняті щодо нього рішення. Фактичне неотримання цих рішень адресатом з причин, які не залежать від відправника, не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення». Також, у постанові від 20 жовтня 2020 року по справі №140/30/20 Верховний Суд вказав на те, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Також, відповідно до приписів статті 128 ГПК України, громадянин-підприємець зобов`язаний, крім іншого, повідомляти органи державної реєстрації про зміну його адреси, зазначеної в реєстраційних документах, предмета діяльності, інших суттєвих умов своєї підприємницької діяльності, що підлягають відображенню у реєстраційних документах; додержуватися прав і законних інтересів споживачів, забезпечувати належну якість товарів (робіт, послуг), що ним виготовляються, додержуватися правил обов`язкової сертифікації продукції, встановлених законодавством.
Також судом першої інстанції вірно встановлено, що вимоги про необхідність надання документації, необхідної для проведення позапланової перевірки, направлялись відповідачем засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу місцезнаходження (реєстрації) позивача, а саме: АДРЕСА_3 .
Вказана адреса також зазначена і позивачем у позові у якості адреси її реєстрації/проживання.
При цьому, встановлено, що лист щодо розгляду матеріалів перевірки, із зазначенням дати та часу розгляду справи стосовно невиконання встановлених законом вимог посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд також направлявся відповідачем засобами поштового зв`язку за вищезазначеною адресою місцезнаходження позивача.
Тобто, і вимоги про необхідність надання документів і лист повідомлення щодо дати, часу та місця проведення розгляду матеріалів перевірки направлялись відповідачем на адресу місцезнаходження/реєстрації позивача завчасно.
Також, суд враховує, що вимоги про надання документації не були одержані позивачем з незалежних від відповідача причин та були повернуті на його адресу із відміткою «За закінченням терміну зберігання».
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на повідомлення позивача щодо проведення стосовно неї перевірки та щодо дати, місця та часу розгляду матеріалів перевірки.
Стосовно доводів позивача щодо її перебування за кордоном у період з жовтня по грудень 2024 року, що позбавило останню можливість надати відповідачу усі необхідні документи та прийняти участь у розгляді матеріалів перевірки у відношенні неї, суд зазначає, що позивачем до суду не надано копії всіх сторінок її паспорту із відповідними відмітками про виїзд з території України та в`їзд на її територію у період з жовтня 2024 року по 2024 року.
Натомість, позивачем до суду вибірково надано копії двох сторінок паспорту, які містять наступні відмітки про візу: « 15 березня 2022 року», « 14 лютого 2024 року» та « 05 березня 2024 року». Із вказаних відміток не вбачається за можливе встановити факт перебування позивача за кордоном у період з жовтня 2024 року по грудень 2024 року, та/або факт виїзду/в`їзду позивача за кордон/на території України. Крім того, в матеріалах справи міститься копія підписаного позивачем особисто із проставленням печатки про отримання повернутої продукції (дитяча лялька Baby lovely «Пупс» 185/190 3штуки на суму 552,66 грн.) фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 постачальнику (позивачу) № 1299 від 17 жовтня 2024 року згідно видаткової накладної № 3382 від 05 вересня 2024 року, а також рекомендованого повідомлення про вручення позивачу особисто 27 листопада 2024 року Акту перевірки характеристик продукції та протоколу про виявлені порушення вимог законодавства від 14 листопада 2024 року № 16.
З урахуванням наведеного позивач був належним чином повідомлений за адресою реєстрації (місцезнаходження) про необхідність з`явитися до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, просп. Маяковського, буд. 20-А, кабінет 703 для прийняття участі у розгляді справи стосовно невиконання встановлених законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд (Акт від 14 листопада 2024 року № 43), не з`явився, свого представника для проведення такого заходу у зазначений період не направив, та документи, що були визначені у вимогах, не надав, що свідчить про створення перешкоди в проведенні перевірки характеристик продукції та невиконані встановлених Законом вимог посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд.
До суду такі документи позивачем також надані не були, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості надати оцінку таким доказам.
Отже, суть спору в цій справі зводиться до того, що на вимогу відповідача позивачем документи надано не було, представник позивача до відповідача для сприяння перевірці не прибув.
Відповідно до підпункту 7 пункту 6 статті 23 Закону № 2735-VI під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції.
Тобто, позивачем, відповідно до вимог чинного законодавства, мають бути надані документи, які містять необхідну та достатню інформацію для ідентифікації товару, його виробників, постачальників та замовників, проте позивач до контролюючого органу не з`явилася, документів не надала.
Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 44 Закону № 2735-VI створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Разом з тим, перша вимога позивачу направлена 18 жовтня 2024 року рекомендованим поштовим відправленням на адресу місцезнаходження в порядку пункту 3 частини 1 статті 15 Закону №2735-VI, а друга – 01 листопада 2024 року. Тобто, позивач, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту перебування за кордоном у період з жовтня по грудень 2024 року, мала змогу своєчасно їх отримати та в цілому мала можливість виконати їх. Зауваження позивача в цій справі не стосувалися своєчасності та строків надання відповідних документів (наприклад, що позивач не встигає підготувати затребувані документи і тому їх не надає).
Жодних зауважень щодо надіслання поштової кореспонденції контролюючим органом за неправильною адресою від позивача не надходило.
Необхідно зауважити, що обов`язку контролюючого органу завчасно ознайомити позивача про намір проведення перевірки кореспондує обов`язок позивача добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень від контролюючих органів. Необізнаність позивача щодо вимоги через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього.
Так, єдиною обставиною, що уможливлює поведінку, яка зводиться до ненадання на вимогу затребуваних документів та невчинення визначених дій, може бути лише існування у вимозі таких недоліків, які об`єктивно та поза розумним сумнівом позбавляють можливості її виконати (наприклад, відсутність підстав для формування вимоги, недостатня конкретність вимоги, несвоєчасність направлення та отримання вимоги).
Враховуюче наведене, законодавством не передбачено можливість формування таких вимог виключно в межах процедури перевірки, такі вимоги можуть передувати рішенню про призначення перевірки, що буде прийнято саме на підставі обставин, встановлених шляхом направлення вимоги та отримання відповіді на неї разом з відповідними матеріалами та поясненнями по суті. Крім того, в цьому випадку процедура перевірки не була призначена станом на дату формування вимоги, у зв`язку з чим не існувало і підстав для долучення до вимоги відповідних наказу та направлень. Також, в даному випадку йшла мова саме про прибуття позивача до відповідача, та надання нею необхідних документів, а не навпаки.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно зазначив, що направлені позивачу вимоги, оформлені та викладені згідно з вимогами законодавства, отже, правомірних підстав чи об`єктивних перешкод для їх невиконання не існувало, у зв`язку з чим вони підлягала виконанню у повному обсязі.
Поведінка позивача в цій справі свідчить, що вона не виконала встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. Така поведінка є підставою для відповідальності, згідно з пунктом 6 частини 4 статті 44 Закону №2735-VI.
Пунктом 6 частини 4 статті 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” встановлено, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Щодо пропорційності заходів ринкового нагляду слід зазначити, що пунктом 6 частини 4 статті 44 Закону №2735-VI не містить діапазону штрафної санкції, вона передбачена виключно у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як наслідок, відповідач не має жодних правових підстав виходячи з будь-яких засад, в т.ч. пропорційності, змінювати розмір штрафної санкції, яка є абсолютно визначеною і не передбачає дискреції для суб`єкта застосування санкції.
В цій справі йдеться про безпечність продукції, яку позивач імпортував та випустив на внутрішній ринок, а в подальшому з формальних підстав ухилився від надання документів щодо безпечності такої продукції на запит уповноваженого органу.
Тобто, в спірних правовідносинах позивач вчинив саме ті дії, які малися на увазі законодавцем як підстава для відповідальності через їх значущість та небезпечність для суспільних відносин.
Враховуючи викладене, оскаржувана постанова від 27 листопада 2024 року № 21 про накладення штрафу у розмірі 170000 грн. прийнята відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством України, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для її скасування.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року в адміністративній справі №280/11766/24 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року в адміністративній справі №280/11766/24 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко