Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2704/25 
Номер провадження: 2/511/113/26
07 квітня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді Теренчук Ж. В., 
секретаря судового засідання Ніколас С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовної заяви.
В серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 3785584 від 25.07.2024 року в розмірі 15 768,00 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Дана позовна заява мотивована тим, що 25.07.2020 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 (далі- позичальник, відповідач) було укладено договір №3785584, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача №PS3785584, на виконання умов договору банком надав кредитні кошти у розмірі 2400,00 грн. шляхом їх перерахування на кредитну картку позичальника № НОМЕР_1 . 
Відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки не сплачені.
Відповідно до детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №3785584 від 25.07.2020 року станом на 30.06.2025 року складає 15 768,00 грн., з яких: 2 400,00 грн. – сума кредиту; 13 368,00 грн. – нараховані проценти за користування кредитом. 
Просили їх вимоги задовольнити та стягнути на користь позивача зазначену заборгованість із відповідача.
Процесуальні документи у справі.
13.10.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зачепіло З.Я.  надійшов відзив на позовну заяву, у яких представник просила суд у задоволенні позовних вимог ТОВ «Алекскредит» відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію наступним. 
Договір про надання позики №3785584 від 25.07.2020 року не містить ознак кредитного договору. Позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за договором №3785584 від 25.07.2020 року у сумі 15 768,00 грн., а саме не надано пояснення щодо нарахування заборгованості за відсотками. В матеріалах справи відсутня виписка по картковому рахунку, зокрема позивачем не надано доказів перерахунку кредитних коштів та використання цих коштів відповідачем. Разом з цим відповідачка не згодна з розрахунком заборгованості, вважає його неправомірним. Між тим, згідно паспорту споживчого кредиту кредит надається строком на 28 днів, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1,70 % на добу від суми надання кредиту, вважає що сума заборгованості за відсотками, яка підлягає стягненню становить 1 142,40 грн., з розрахунку: 1) 2 400,00 грн. * 0,017% = 40,8 грн/день; 2) 40,8 грн/день *28 днів = 1142,40 грн. – сума заборгованості за відсотками протягом всього строку кредитування. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до укладеної додаткової угоди, від 22.08.2020 року, було встановлено Базовий період з 24.07.2020 року до 01.09.2020 року (включно); Спеціальний період, у якому нараховуються Проценти за користування кредитом за Спеціальною процентною ставкою 3%, з 02.09.2020 року до 28.02.2021 року (включно), Кінцеву дату виконання Договору - 28.02.2021 року (включно). Однак позивачем не надано необхідних доказів щодо укладання цієї додаткової угоди з відповідачем, а тому на підставі вищезазначеного вважають, що позовні вимоги ТОВ «Алекскредит» не підлягають задоволенню. 
20.10.2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача ТОВ «Алекскредит», відповідно до якої банк не погоджується з викладеними у відзиві доводами, обґрунтовуючи наступним. 
Відповідач частково виконувала умови договору та сплатила грошову суму в розмірі 1028,16 грн. в рахунок погашення відсотків (а саме 22.08.2020 р.) по договору про надання кредиту № 3785584 від 25.07.2020 р., що відповідно відображено у розрахунку заборгованості, однак будь які інші платежі зі сторони Відповідача були відсутні. Тобто Відповідач був ознайомлений з Договором та правилами, повністю розумів, погоджувався і зобов`язувався неухильно дотримуватись своїх обов`язків та частково виконував їх. На підтвердження виконання своїх зобов`язань відповідач свідомо надав власне фото з паспортом, підтвердив укладання електронним підписом одноразовим ідентифікатором № PS378558 та отримав перерахування коштів в сумі 2400 грн. на власну картку № НОМЕР_1 , номер операції: НОМЕР_2 . Однак відповідач не дотримався та порушив умови Договору про надання кредиту та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином. В своєму відзиві на позовну заяву позивач стверджує, що розрахунок заборгованості є не вірним, однак сам не надав належного контррозрахунок відповідно до норм чинного закону. Виходячи з цього стає зрозуміло що відповідач помиляється та не розуміє які є первинні документи в разі укладання договору в електронному порядку.
Щодо переказу грошових коштів на рахунок відповідача, між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 3785584 від 25.07.2020 року. На підставі укладеного Договору Позичальнику були надані кредитні кошти у розмірі 2400 гривень. 
У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.31) 
Ухвалою суду від 07.11.2025 року витребувано від АТ «Державний ощадний Банк України» відомості по картковому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с. 74)
Позиції учасників справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити. (а.с. 6)
Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 – в судове засідання не з`явились будучи належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, однак в матеріалах справи міститься заява, у якій просять розглядати справу у їх відсутність, та у якій просять врахувати поданий представником відповідача відзив (а.с.58)
Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою. 
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини.
25.07.2020 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 (далі- позичальник, відповідач) було укладено договір №3785584, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача №PS3785584, на виконання умов договору банком надав кредитні кошти у розмірі 2400,00 грн. шляхом їх перерахування на кредитну картку позичальника № НОМЕР_1 . (а.с. 13-15)
До кредитного договору № 3785584 від 25.07.2020 року позичальник підписала паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором PS3785584 (а.с. 16)
Відповідно до п. 1.2. Договору кредитодавець надає Позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування (надалі за текстом – Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити Проценти за користування кредитом (п. 2.34. Правил) та інші платежі у відповідності до умов Договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України – гривні.
Відповідно до п. 1.3. Договору сума кредиту складає 2 400,00 гривень. 
Відповідно до п.1.4. Кредит надається Позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3. цього Договору, в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника.
Відповідно до п. 2.1.1. Договору вимагати від Позичальника повернення Основної суми кредиту, Процентів за користування кредитом та виконання усіх інших обов`язків, передбачених цим Договором. Вимагати від Позичальника сплати Основної суми кредиту і Процентів за користування кредитом до закінчення Кінцевої дати виконання Договору (п. 2.22. Правил) у випадку неналежного виконання Договору і настання Умови дострокового виконання Зобов`язань за Договором (п. 2.42. Правил).
Відповідно до п. 3.1. Договору сторони погодили, що Строк дії Договору (п. 2.41. Правил) встановлюється з Дати укладення Договору (п. 2.9. Правил) 25.07.2020 року до Кінцевої дати виконання Договору 18.02.2021 року (включно). Закінчення Строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати Заборгованості, яке мало місце під час дії Договору. Якщо Позичальник виконає Зобов`язання/сплатить Заборгованість за Договором до Кінцевої дати виконання Договору, Договір припиняє дію у Дату повернення/погашення кредиту (п. 2.8. Правил).
Відповідно до п. 3.1. Договору Сторони погодили, що Строк дії Договору (п. 2.41. Правил) встановлюється з Дати укладення Договору (п. 2.9. Правил) 25.07.2020 року до Кінцевої дати виконання Договору 18.02.2021 року (включно). Закінчення Строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати Заборгованості, яке мало місце під час дії Договору. Якщо Позичальник виконає Зобов`язання/сплатить Заборгованість за Договором до Кінцевої дати виконання Договору, Договір припиняє дію у Дату повернення/погашення кредиту (п. 2.8. Правил).
Відповідно до умов п.1.3. Договору позики ТОВ «Алекскредит» надало відповідачу у власність грошові кошти (позику) в сумі 2400 гривень, перерахувавши кошти на картковий рахунок котрий надано ОСОБА_1 , а саме: № НОМЕР_1 , номер операції: НОМЕР_2 (що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» про прийняття до виконання платіжної інструкції відповідно до умов договору № 41346335 про переказ коштів від 18.10.2017 р.). Платіж був виконаний 25.07.2020 року. (а.с. 18)
Факт отримання кредитних коштів підтверджується витребуваною судом інформацією щодо руху та зарахування коштів у сумі 2 400,00 грн. Так, згідно відповіді АТ «Державний щадний Банк» на банківський рахунок № НОМЕР_3 (980), для обслуговування якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 в установі АТ «Ощадбанк» дійсно було зараховано кредитні кошти у сумі 2 400,00 грн. 27.07.2020 року. 
Відповідно до детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №3785584 від 25.07.2020 року станом на 30.06.2025 року складає 15 768,00 грн., з яких: 2 400,00 грн. – сума кредиту; 13 368,00 грн. – нараховані проценти за користування кредитом.(а.с. 20-22). 
Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України та частини другої ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця вимагати достроково повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно ч.2 та ч.3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до висновку про часткове задовлення позову з наступних підстав. .
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо наявності доказів перерахування кредитних коштів за кредитним договором №3785584 на користь відповідача.
Відповідно до умов п.1.3. Договору позики ТОВ «Алекскредит» надало відповідачу у власність грошові кошти (позику) в сумі 2400 гривень, перерахувавши кошти на картковий рахунок котрий надано ОСОБА_1 , а саме: № НОМЕР_1 , номер операції: НОМЕР_2 (що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» про прийняття до виконання платіжної інструкції відповідно до умов договору № 41346335 про переказ коштів від 18.10.2017 р.). Платіж був виконаний 25.07.2020 року. (а.с. 18)
Факт отримання кредитних коштів підтверджується витребуваною судом інформацією щодо руху та зарахування коштів у сумі 2 400,00 грн. Так, згідно відповіді АТ «Державний щадний Банк» на банківський рахунок № НОМЕР_3 (980), для обслуговування якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 в установі АТ «Ощадбанк» дійсно було зараховано кредитні кошти у сумі 2 400,00 грн. 27.07.2020 року. 
Підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт передачі Товариством відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки клієнта згідно з умовами Договору.
Отже, судом встановлено, що дійсно між сторонами існують договірні відносини і у відповідача є прострочення зобов`язання. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відтак вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України.
Щодо нарахування заборгованості за відсотками
Так обов"язок відповідача щодо сплати відсотків встановлений пунктом п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: 
Відповідно до. 1.7.1. Договору У випадку використання Кредиту (п. 2.20. Правил) менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи Дострокове виконання Зобов`язань (п. 2.12. Правил), Позичальник сплачує фіксовану суму Процентів за користування кредитом, яка складає 7,65% від визначеної в п. 1.3. цього Договору суми кредиту. 
Відповідно до п. 1.7.2. Договору У випадку використання Позичальником Лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. Договору) та сплати Процентів за користування кредитом протягом 28 календарних днів з 25.07.2020 року до 22.08.2020 року (включно) (Базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,53% (Акційна ставка (п. 2.1. Правил) або Ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Лояльних (покращених) умов кредитування складає 3 428,16 грн., у тому числі Основна сума кредиту 2 400,00 грн., Проценти за користування кредитом 1 028,16 грн. 
Відповідно до п. 1.7.3. Договору при використанні Позичальником Загальних умов кредитування процентні ставки складають:- в Базовий період з 25.07.2020 року до 22.08.2020 року (включно) - 1,70 % за один день користування Кредитом (Базова процентна ставка - п. 2.3. Правил);- в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 23.08.2020 року до 18.02.2021 року (включно) — 3 % за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 3 547,80 грн. 
Відповідно до п. 1.7.4. Договору використання Базової процентної ставки у Базовому періоді, нарахування процентів у Спеціальному періоді за Спеціальною процентною ставкою є правом Кредитодавця. Кредитодавець без погодження з Позичальником може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених Договором Процентів за користування кредитом. 
Так, відповідно до детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №3785584 від 25.07.2020 року відсотки нараховані за період 25.07.2020 року по 18.02.2021 року, тобто в межах строку кредитного договору. 
Відповідно ст. ст. 11. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладання договору.
Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509, ч.ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Необхідно зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином, ефективного вибору.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
У Рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Відсутність позову про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії не є перешкодою для врахування інтересів відповідача у справі з метою дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів (див. постанову Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 679/1103/23).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 зазначено, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Так, дійсно, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості кредитор здійснював нарахування процентів за користування кредитом відповідно до встановленої у договорі процентної ставки та строку його дії.
Проте, надмірна тривалість дії кредитного договору (6 місяців 28 днів) призвела до виникнення заборгованості зі сплати процентів у розмірі 13 368,00 гривень, що вочевидь є непропорційно високою та призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника (споживача), відтак пункт 1.7. Договору є несправедливими і суперечать принципам розумності та добросовісності, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором.
Фактично позивач порушує питання про стягнення з позичальника простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі, що у 6 разів перевищує розмір простроченої заборгованості за кредитом.
Тож, враховуючи, що зобов`язання має виконуватись належним чином, а також те, що відповідач був обізнаний про необхідність здійснювати сплату процентів за користування кредитними коштами, проте, враховуючи очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум процентів за користування кредитними коштами тілу кредиту, суд виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, що розмір заявлених відсотків в даному конкретному випадку не може перевищувати тіла кредиту.
На підставі викладеного вище, суд, надавши належну правову оцінку фактичним обставинам справи, врахувавши засади добросовісності, розумності та справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в розмірі 10 400,00 грн., з яких: 2 400,00 грн. – сума кредиту; 8000 грн. – нараховані проценти за користування кредитом.
Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 2420,40 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору 2420,40 гривень.
Керуючись ст. ст.4,18,76-81, 141, 247,259, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» про стягнення заборгованості за кредитним договором, – задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (49044, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А; код ЄДРПОУ 41346335) суму заборгованості за Договором про надання кредиту № 3785584 від 25.07.2020 року станом на 30.06.2025 року в розмірі 10400 (десять тисяч чотириста гривень) з яких: 2 400,00 грн. – сума кредиту; 8000 грн. – нараховані проценти за користування кредитом. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (49044, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А; код ЄДРПОУ 41346335) витрати зі сплати судового збору у сумі 2422, 40 грн. (Дві тисячі чотириста двадцять дві грн сорок коп.)
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук