П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 296/4393/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анциборенко Н.М. 
Суддя-доповідач - Залімський І. Г. 
25 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
секретар судового засідання: Гавриленко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови серії ЕГА № 17142131 від 13.04.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену старшим лейтенантом поліції Житомирського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області Сповіцьким Р.Р. 
Відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 березня 2026 року позов задоволено, також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6 500 грн.
Не погодившись із судовим рішенням в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що представником позивача не доведено розмір понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу адвоката.
Так, до позовної заяви не долучено документів підтверджуючих понесених позивачем судових витрат (зокрема квитанцію щодо сплати витрат на правничу допомогу, акту/опису виконаних робіт).
Щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, відповідач звертає увагу на те, що адвокат Грішин Євген Олексійович участь у судових засіданнях не брав, що в свою чергу зменшує розмір витрат, оскільки він не витрачав час та кошти на приїзд до суду, а також рівень складності даної справи, оскільки її розгляд здійснювався у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Надані послуги адвокатом Грішиним Є.О. виключено виразились лише у написанні позовної заяви та направленні її до суду.
Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.
Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Стаття 132 КАС України визначає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат, згідно ч. 7 ст. 134 КАС України, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Встановлено, що позивач просив стягнути з відповідача витрати понесені на правову допомогу у розмірі 6500 грн.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав: договір на представництво та надання правничої допомоги від 18.04.2025, де зазначено, що вартість послуг за надання правничої допомоги за чинним Договором складає 6500 грн, квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН1495 на суму 6 500 грн.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що факт понесення позивачем вказаних витрат підтверджується матеріалами справи.
Посилання відповідача на те, що адвокат Грішин Євген Олексійович не брав участі у судових засіданнях, апеляційний суд розцінює критично, адже у вказаному Договорі узгоджено гонорар у чітко визначеній сумі, безвідносно до обсягу виконаної адвокатом роботи.
Надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення з відповідача суми витрати на правову допомогу із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, проаналізувавши складність справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, апеляційний суд вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу відповідає умовам співмірності.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6 500 грн, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Мацький Є.М.