Справа № 169/592/25 	Головуючий у 1 інстанції: Тітівалов Р. К. 	
Провадження № 22-ц/802/305/26  	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді  Бовчалюк З.А., 
суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,
з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Турійського районного суду Волинської області від 31 липня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_2 , на ухвалу Турійського районного суду Волинської області від 25 грудня 2025 року ,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник Площенко Н.Ф., через підсистему «Електроний суд» звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Турійського районного суду Волинської області від 31 липня 2025 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стверджував, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання 31 липня 2025 року з поважних причин, оскільки не проживав за зареєстрованим місцем проживання та не отримував ухвали про відкриття провадження у справі, про ухвалене судом заочне рішення йому стало відомо 11 листопада 2025 року після ознайомлення представника з матеріалами справи. Просили поновити строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Турійського районного суду Волинської області від 25 грудня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Площенко Н. Ф. про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відмовлено. Заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Площенко Н.Ф. про перегляд заочного рішення Турійського районного суду Волинської області від 31 липня 2025 року у цивільній справі № 169/592/25 за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.
Не погоджуючись із ухвалою, ОСОБА_1 , інтересах якого діє його представник, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 
В судове засідання учасники справи не з`явилися, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у даній справі є 18 лютого 2026 року, тобто, дата складення повного судового рішення.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 був обізнаний про існування судового провадження у справі, оскільки відповідно до трекінгу поштового відправлення АТ «Укрпошта» №0610271702461 копію заочного рішення отримав 16 серпня 2025 року за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому відсутні підстави для поновлення процесуального строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.
Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на суд повинно бути забезпечено судовими процедурами, які мають бути справедливими.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень статті 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
За положеннями статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, навела такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу: передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення; оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.
Отже, Велика Палата Верховного Суду з огляду на здійснений нею відступ від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, констатувала наявність у суду першої інстанції повноважень на залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду з підстав пропуску відповідачем строку на звернення до суду та відсутності передумов для його поновлення судом.
Велика Палата Верховного Суду констатувала, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.
Так само мають бути застосовані й загальні положення ЦПК України щодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків, якщо відповідною главою, присвяченою заочному розгляду, це питання прямо не врегульовано. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.
З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Відкриттю провадження у справі передувало отримання судом відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації ОСОБА_1 та встановлено що відповідач зареєстрований АДРЕСА_1 .
Копія ухвали та судова повістка надіслані за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Поштове відправлення ОСОБА_1 отримав 18 липня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.
Заочне рішення Турійського районного суду Волинської області було ухвалено 31 липня 2025 року.
Копія вказаного заочного рішення була направлена відповідачу за адресою його останнього відомого зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом із повідомленням, який відповідач отримав 16 серпня 2025 року.
Заяву про перегляд заочного рішення, в якій наведено клопотання про поновлення процесуального строку, ОСОБА_1 подано до суду лише 10.12.2025 року. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання у заяві про перегляд заочного рішення на те, що відповідачу про існування заочного рішення суду стало відомо лише 11 листопада 2025 року після ознайомлення його представником з матеріалами справи, є необґрунтованим, оскільки суперечить матеріалам справи, зокрема: рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення про отримання копії заочного рішення саме 16 серпня 2025 року.
З урахуванням положень ч. 3 ст. 130 ЦПК України безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що оскільки копію заочного рішення отримали родичі відповідача, які не є учасниками справи, а тому не можна констатувати про отримання ОСОБА_1 вчасно судового рішення.
Не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про відсутність поважних причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення твердження скаржника про його не проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 15 липня 2025 року.
З матеріалів справи вбачається, що вся поштова кореспонденція направлялась на адресу відповідача, що зазначена ним у кредитному договорі та підтверджена довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру а саме: АДРЕСА_1 
ОСОБА_1 в порушення п. 6. 2 Пропозиції про укладення кредитного договору не повідомляв кредитодавця про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження.
Також необхідно зауважити, що в апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_1 зазначає адресу проживання: АДРЕСА_1 , тобто саме ту адресу на яку суд першої інстанції надсилав судову кореспонденцію, зокрема: заочне рішення від 31 липня 2025 року. 
Встановивши відсутність у відповідача безумовних підстав для поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, передбачених у частині четвертій статті 284 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки вона постановлена з дотриманням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Ухвалу Турійського районного суду Волинської області від 25 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: