Справа № 455/395/26
Провадження № 3/455/250/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

10 березня 2026 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Івасенко С.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, має на утриманні неповнолітню дитину
за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),
роз`яснивши особі, яка притягається до адміністративної відповідальності положення ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В :

03.03.2026 року до Старосамбірського районного суду Львівської області з відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП.
Згідно протоколу серії ВАД № 480099 від 15.01.2026 року про адміністративне правопорушення, складеного інспектором СЮП ВП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Бучковською О.В., 29.12.2025 року о 16 год 43 хв в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилилася від виконання ст. 150 СК України обов`язку щодо створення умов для проживання своїй малолітній донці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки протягом дня вживала алкогольні напої та пішла з будинку, залишивши хвору доньку, була відсутня два тижні, пропадає з будинку на тривалий час періодично. 

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, передбачені ст. 150 СК України. Має тривалий триваючий конфлікт з мамою, не розуміє чому вони так з нею поводяться, обмовляє її. Працює в Польщі, заробляє гроші, хоче якнайшвидше мати достатньо грошей, щоб покинути батьківський дім. Дійсно залишає дитину на батьків, коли їздить на заробітки, боїться брати дитину із собою, бо в Польщі почастішали негативні ситуації з дітьми-українцями. Питалася, чому староста дав їй таку характеристику – відмахнувся. Стверджує, що не зловживає алкогольними напоями, дійсно має нервові зриви, бо не витримує такі умови, коли розпочинається конфлікт з батьками – йде, щоб його припинити.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ч.1 ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.
Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 2 ст.251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 184 КУпАП встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона складу цього правопорушення - вина у формі умислу або необережності.
З диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП вбачається, що відповідальність за це правопорушення можлива лише у випадку вчинення конкретних дій, які проявляються в ухиленні батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, при цьому обов`язків, які передбачені законодавством.
Диспозиція ч. 1 ст.184 КУпАП є бланкетною, тобто називає і описує лише правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до норм інших законів.
Відповідно до положень ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, як спосіб ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 зазначено вживання алкогольних напоїв та залишення хворої дитини на два тижні, які ґрунтуються на показах матері ОСОБА_1 , з якою, з її слів, у неї давній затяжний конфлікт, та зводяться до її тверджень про зловживання алкоголем, залишення дитини під опікою матері на два тижні та періодичне зникнення з будинку на тривалий час . Не вказано яких саме конкретних обов`язків вона не виконала як мати, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Сама лише констатація у протоколі факту невиконання обов`язку щодо створення умов проживання для дитини без підтвердження такого серйозного звинувачення достатньо переконливими доказами ( перебування на обліку в нарколога, в розшуку, медичними документами, сигналами з медичних закладів чи школи) не може бути підставою для висновку про ухилення батьків від виконання їх обов`язків по вихованню дітей.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 долучено протокол серії ВАД №480099 від 15.01.2026 року; заява та пояснення матері ОСОБА_1 від 29.12.2025 року, пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні 10.03.2026 року, відеозаписом від 15.01.2026 року ( в той час як інкріміноване ОСОБА_1 правопорушення мало місце 29.12.2025 року).
Враховую, що ОСОБА_1 заперечила правдивість викладених в протоколі фактів та обставин. Доказів їх беззаперечного існування не надано. 
Пояснення ОСОБА_1 відповідно до статті 251 КУпАП можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.
Висную, що достатніх, належних та допустимих доказів, які б з достовірністю вказували на вчинення  ОСОБА_1 дій зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме не виконання нею обов`язку щодо створення належних умов проживання неповнолітній дочці матеріали справи не містять. 
Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. 

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, на що вказував Європейський суд з прав людини по справах, зокрема, «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважаю, що провадження у справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст.184, ст. 247, 284 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП – за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.М. Івасенко