Справа № 752/30440/25 
Провадження №: 3/752/671/26 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Вдовиченко О.О., розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,
У С Т А Н О В И В :

29 листопада 2025 року о 20 год. 20 хв., у м. Києві, по вул. Василя Касіяна 2/1, водій ОСОБА_1 керував ТЗ KIA OPTIMA н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. З`явився представник ОСОБА_1 - адвокат Пакало А.В., який подав клопотання про закриття адміністративного провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. У своєму клопотанні захисник звертає увагу на те, що в наданому працівниками поліції відеозаписі не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , як і будь-яких обставин, які б свідчили про те, що він щойно керував автомобілем або мав намір розпочати рух.
Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. 
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Водночас ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При цьому, особа реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодилася виконувати додатково покладені на неї обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пунктом 2.5 яких зобов`язано водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527364 від 29 листопада 2025 року, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 листопада 2025 р. в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735;
- письмовими поясненнями іншої особи;
- відеозаписом з боді-камери поліцейського, з якого вбачається, що 29 листопада 2025 року події відбуваються за адресою м. Київ, вул. Василя Касіяна 2/1, водій ОСОБА_1 о 20:43 год. (відеозапис починаючи з 4 хв. 10 с.) під час спілкування з патрульними поліцейськими говорить: «я ж зразу на бардюр заїхав собі, кажу визивайте…», на що поліцейський запитує: «Так ви їхали виходить?», ОСОБА_1 відповідає: «Я собі заїхав, став, кажу все, я п`яний їхать не буду», далі поліцейський задав питання: «А навіщо ви їхали тоді за кермом?», на яке ОСОБА_1 показуючи рукою відповідає: «Виїхав осьо звідси, 50 м. і поставив машину». Також о 20:54 год. (відеозапис починаючи з 15 хв. 42 с.) інший водій, ОСОБА_2 , під час надання пояснень патрульному поліцейському зазначив що зупинився на світлофорі, ОСОБА_1 став за ним та почав сигналить, на що він увімкнув аварійку, підійшов до ОСОБА_1 та зробив фото, після чого на прохання поліцейського показав фото (відеозпис 16 хв. 47 с.), на якому ОСОБА_1 знаходиться за кермом автомобіля, при перегляді фото поліцейський поставив питання: «і нікого в машині було?» (16 хв. 49с.), на що ОСОБА_2 відповів: «не було вообше нікого».
- іншими матеріалами справи у своїй сукупності.
За таких обставин доводи вказані у клопотаннні захисника ОСОБА_1 - адвоката Пакало А.В.. про закриття даного адміністративного провадження суд вважає неспроможними та такими, що спростовуються відеозаписом, наявним у матеріалах справи.
З огляду на наведені обставини ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, необхідним і достатнім убачається накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 665 грн. 60 коп.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, 124, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП та ст. 3, 4 Закону України «Про виконавче провадження»,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О.О. Вдовиченко