Справа № 191/6354/25
Провадження № 3/191/1943/25 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Синельникове 

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Форощук О.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України номер: НОМЕР_1 , орган, що видав: 1257, виданий 25.10.2022 року, дійсний до 25.10.2026 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

12.09.2025 року о 16 годині 20 хвилин гр. ОСОБА_2 за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський р-н, с. Зарічне, вул. Каштанова на дитячому майданчику розпивав алкогольні напої, а саме: пиво ТМ "Львівське" 0,5 мл, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був вчасно повідомлений відповідно до чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що справу слід провадженням закрити, виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
На цю справу не розповсюджується дія ч. ч. 3-5 ст. 38 КУпАП.
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.
Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.
Тим більше, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».
З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими – обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.
Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.
Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.
Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.
Матеріалами адміністративної справи встановлено, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено 12.09.2025 року. Таким чином, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення його до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення на момент розгляду справи минув, в зв`язку з чим, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП накладення на винну особу адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю. 
Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збору провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою уразі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.
У зв`язку з тим, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.
Керуючись ст. ст. 13, 38, ч.1, ст.178, 251, 283, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КК України.
Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 178 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

 Суддя	  О. В. Форощук