Справа № 991/854/24
Провадження № 11-кп/991/90/26

У Х В А Л А

13 березня 2026 року місто Київ
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 від участі в розгляді апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Вищого антикорупційного суду від 19.01.2026, 
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 52023000000000169 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Вищого антикорупційного суду від 19.01.2026.
Цим вироком, суд першої інстанції визнав ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі - КК України), та призначив йому відповідне покарання. Також, серед іншого, суд першої інстанції застосував до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 19.03.2026.
Захисник обвинуваченого адвокат  ОСОБА_6 у судовому засіданні заявив відвід прокурору. Узагальнено послався на те, що прокурор допустила використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, отриманих із втручанням у конфіденційне спілкування захисника з підозрюваними, а також не вжила заходів щодо знищення матеріалів, які мають ознаки очевидно недопустимих доказів. Крім того, прокурор не забезпечила належного реагування на клопотання сторони захисту, зокрема щодо перевірки ознак провокації злочину та направлення кримінального провадження за підслідністю, що було констатовано ухвалами слідчого судді. Прокурор фактично обмежила право сторони захисту на повне ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та надалі ініціювала застосування і продовження найсуворішого запобіжного заходу без належного процесуального обґрунтування. Отже, захист вважає, що прокурор є необ`єктивною та упередженою та вона зацікавлена у певному результаті розгляду кримінального провадження.
Колегія суддів заслухала сторону захисту щодо відводу, вислухала заперечення прокурора, дослідила матеріали справи, та дійшла таких висновків.
Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.
З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який, відповідно до ч. 5 ст. 80 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), повинен бути вмотивованим. Абстрактне зазначення мотивів відводу, без наведення конкретних обставин, які викликають саме обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора є підставою для відмови у його задоволенні.
Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.
На переконання колегії суддів, у цьому конкретному випадку не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості прокурора ОСОБА_7 . 
Колегія суддів в частині доводів сторони захисту як на підставу для відводу прокурора зазначає, що, згідно з принципом змагальності, кожна сторона кримінального провадження - як захист, так і обвинувачення - має право представляти свою позицію. Обвинувальний ухил прокурора є природною частиною його ролі, оскільки він представляє інтереси держави та підтримує державне обвинувачення. Це не означає упередженість, а є виконанням його законних обов`язків. Більш того, обов`язок прокурора полягає в обґрунтованій підтримці обвинувачення. Якщо висловлювання прокурора стосуються фактів або доказів, це є частиною його процесуальних дій. Водночас захист має рівні права на спростування таких доводів, що забезпечує баланс і справедливість процесу. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що наведені стороною захисту доводи фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями та позицією прокурора у кримінальному провадженні, а також до оцінки законності окремих процесуальних дій та рішень сторони обвинувачення. Такі аргументи за своєю суттю стосуються перевірки законності та обґрунтованості судових рішень і процесуальних дій у справі та вже викладені стороною захисту в апеляційній скарзі на вирок суду першої інстанції. Відповідно, їх оцінка буде надана судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги по суті, а самі по собі такі доводи не можуть свідчити про наявність обставин, що викликають обґрунтований сумнів у неупередженості прокурора та бути підставою для його відводу.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що заявлений відвід необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. 77, 80, 81, 372, 376, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву про відвід прокурора залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя    ОСОБА_1 

Судді          ОСОБА_2 
ОСОБА_3