КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
Іменем України
Справа №133/626/26
Провадження 1-кп/133/514/26

06.03.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 , 
розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12026025230000009 від 13.01.2026, за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, громадянина України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України -
ВСТАНОВИВ:
21.10.2025 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області у цивільній справі № 133/3866/25 ухвалено рішення про винесення обмежувального припису відносно ОСОБА_2 строком на шість місяців. Вказаною ухвалою суду визначено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладено на нього певні обов`язки, а саме: заборонено наближатись на відстань менше 2 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення суду про встановлення обмежувального припису ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України допущено до негайного виконання.
21 жовтня 2025 року ОСОБА_2 ознайомлений під підпис із рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 жовтня 2025 року у справі № 133/3866/25. Так, ОСОБА_2 , будучи належним чином ознайомлений з рішенням суду про встановлення йому обмежувального припису та про наслідки порушення встановлених судом обмежень, діючи умисно, з умислом на невиконання обмежувального припису, в порушення встановлених заборон, маючи реальну можливість дотримуватись обов`язків, покладених на нього судом, усвідомлюючи, що згідно з вище вказаного рішення суду йому заборонено наближатись на відстань менше 2 метрів до місця проживання потерпілої ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , 02.01.2026 близько 17:30 год. перебував за місцем проживання ОСОБА_3 , чим порушував вимоги обмежувального припису.
Окрім цього, свідомо ігноруючи законні вимоги визначені обмежувальним приписом, ОСОБА_2 05.01.2026 близько 17:53 год., 07.01.2026 близько 16:39 год. та 09.01.2026 близько 16:11 год., продовжив проживати в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння влаштовував сварки, дебоші, псував майно та ображав ОСОБА_3 нецензурною лайкою, наближаючись таким чином ближче 2 метрів до місця проживання ОСОБА_3 .
Не зупинившись на вчиненому, продовжуючи вчиняти активні дії, спрямовані на невиконання вимог обмежувального припису, розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_2 , якому відповідно до рішення суду, заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, 13.02.2026, ігноруючи та порушуючи вимоги суду, писав образливі повідомлення B месенджери ОСОБА_3 , чим порушував вимоги обмежувального припису.
Таким чином, ОСОБА_2 неодноразово порушив вимогу обмеження обраного відносно нього судом, що полягає у забороні наближатись на відстань менше 2 метрів до місця проживання постраждалої ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приходив до території її домоволодіння та заходив у будинок за місцем її проживання 02.01.2026, 05.01.2026, 07.01.2026 та 09.01.2026.
Крім того, ОСОБА_2 порушив вимогу обмеження обраного відносно нього судом, що полягає у забороні вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а саме 13.02.2026 писав образливі повідомлення в месенджери ОСОБА_3 .
Таким чином ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України – умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Згідно клопотання, яке міститься в обвинувальному акті, прокурор ОСОБА_4 , враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість та не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України, до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.
Також у справі міститься роз`яснення, згідно якого ОСОБА_2 роз`яснено кримінально-процесуальне законодавство щодо спрощеного порядку розгляду обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні, де також міститься власноручно написана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.
Відповідно до заяви потерпілій ОСОБА_3 було роз`яснено законодавство щодо спрощеного порядку розгляду обвинувального акту, із чим вона погодилася та надала згоду на спрощений розгляд.
Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Так, із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ст. 390-1 КК України, за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення, способу його вчинення, предмету посягання, його кількісних та вартісних ознак, суми заподіяних збитків, способу розпорядження майном. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.
Враховуючи сукупність вказаного, а саме - факт того, що обвинувачений, його захисник, потерпілий не оспорюють встановлені обставини кримінального проступку, що зазначені в обвинувальному акті, те, що учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.
Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України.
Суд, оцінивши кожен доказ із погляду належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого у скоєнні ним вказаного кримінального проступку знайшла своє підтвердження й доведена поза розумним сумнівом, а дії обвинуваченого кваліфіковано правильно.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінальних проступків, фактичні обставини справи та характер протиправних діянь, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є кримінальне правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. 
Суд, також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який не працює, має місце зареєстрованого проживання, на спеціальних обліках не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді пробаційного нагляду.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.
У відповідності до п. п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_2 .
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки ОСОБА_2 на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору та обвинуваченому.

Суддя         ОСОБА_6