ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 22-ц/821/728/26	Головуючий по першій інстанції	
Справа № 701/1198/25 Категорія: 304090000 	Калієвський І. Д. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю.  В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року 

м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: 

Сіренка Ю.В., Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.,

секретар: Любченко Т.М.,

учасники справи:

позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»,

відповідач – ОСОБА_1 ,

особа, яка подає апеляційну скаргу – представник ОСОБА_1 – адвокат Підодвірний Тарас Іванович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Підодвірного Тараса Івановича на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15 січня 2026 року (у складі судді Калієвського І.Д.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із даним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 4215662 від 26.05.2021 у розмірі 57777,32 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 26.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем укладено Договір № 4215662, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 19300 грн строком на 14 днів.
За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1,90 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Сторони цього договору, також узгодили, що грошові кошти кредиту надаються кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника. Також, сторони домовились, що несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього Договору, а також, що порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. 
Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Станом на день подачі позову строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконала свої зобов`язання, грошові кошти не повернула, проценти за користування коштами не сплатила. 
04.02.2022 було укладено договір № 04-02-02/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4215662. 
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4215662. 
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4215662. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за спірним договором від 26.05.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день подачі позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 57777,32 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 19300 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 38136,80 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 00,00 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами – 00,00 грн, заборгованість за комісіями – 00,00 грн, інфляційні збитки – 308,80 грн, нараховані 3 % річних – 31,72 грн, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.
Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 15.01.2026 позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за укладеним кредитним договором в розмірі 57777,32 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 12000 грн.
Дослідивши подані докази, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Не погоджуючись із таким рішенням суду, представник відповідача – адвокат Підодвірний Т.І. через підсистему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15.01.2026 в повному обсязі та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування зазначає, що в матеріалах справах відсутні докази укладення договору від 26.05.2021 № 4215662 в порядку, визначеному чинним законодавством, а також належні докази перерахування кредитних коштів відповідачу.
Крім того, звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів відступлення права вимоги.
Разом з тим, зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем нараховано відсотки поза межами строку кредитування.
19.02.2026 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Вважає, що подана апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою.
Зазначає, що ідентифікація здійснювалася в інформаційно-телекомунікаційній системі, яка належить первісному кредитору. Будь-яких доказів того, що персональні дані відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків, номер телефону, банківська картка) були використані іншою особою для укладення Договору від його імені, відповідачем не надані.
Наявний в матеріалах справи кредитний договір, а також паспорт кредиту та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора.
Також зазначає, що факт перерахування кредитних коштів первісним кредитором підтверджується листом ТОВ ФК «Контрактовий дім», відповідно до якого 26.05.2021 було успішно перераховано грошові кошти у розмірі 19300 грн на картку НОМЕР_1 , що вказана відповідачем у кредитному договорі.
Крім того, матеріали справи містять відомості про здійснення відповідачем платежу з метою погашення заборгованості 09.06.2021 у розмірі 4363,73 грн, 23.06.2021 у розмірі 5133,80 грн, 07.07.2021 у розмірі 5133,80 грн, 20.07.2021 у розмірі 4767,10 грн, що додатково підтверджує безпідставність доводів скаржника про неукладення кредитного договору та неотримання коштів у рамках цього договору.
Також позивач звертає увагу на те, що до позовної заяви долучені договори факторингу, докази сплати грошових коштів за договорами факторингу та акти приймання?передачі реєстру боржників.
Разом з тим, позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що відповідач вчинила дії, спрямовані на продовження строку користування кредитування, а саме здійснювала часткове погашення кредиту.
Також, 19.02.2026 від позивача на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання, в якому просить витребувати в АТ КБ «Приватбанк» докази, а саме: ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_1 та інші відомості про власника вказаної картки; докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 19300 грн, які 26.05.2021 були перераховані; виписки за номером картки № НОМЕР_1 за період з 26.05.2021 по 02.06.2021; інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична картка).
В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що такі дані мають вирішальне значення для встановлення обставин у справі та підтвердження виконання умов кредитного договору з боку кредитора. Вказує, що необхідність у заявленні такого клопотання виникла після подачі апеляційної скарги, оскільки відповідач заперечує факт отримання коштів лише.
Заслухавши доповідь судді, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить таких висновків.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика, кредит, банківський вклад), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Судом встановлено, що 26.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4215662.
Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході останнього в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитодавцем правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету.
Відповідно до положень Договору, договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Кредитодавця аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Кредитодавця та відтиску печатки Кредитодавця, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання.
Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Кредитодавцю в ІТС /зазначений в цьому Договорі.
Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором Договору вважається направленням Кредитодавцю повідомлення про прийняття в повному обсязі умов Договору.
Судом встановлено, що кредитний договір, паспорт кредиту та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора М838440 26.05.2021 о 12:23:11.
Відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти.
Підписанням договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Згідно з ст. ст. З, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до умов кредитного договору № 4215662 від 26.05.2021, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний застосунок. Ідентифікація споживача в ІТС Товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/ Мобільний додаток.
Кредитним договором, встановлена сума кредиту (загальний розмір): 19300 гривень. Тип кредиту –кредит. Строк кредиту 14 днів.
За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1,90 % в день та застосовується у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація.
Позичальник вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у нього наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою позичальника, у порядку передбаченому умовами договору.
Сторони домовились, що несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього Договору, а також, що порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства, тобто відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором.
Сторони цього договору узгодили, що грошові кошти кредиту надаються кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
До позовної заяви ТОВ «Коллект Центр» долучено лист ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішність операцій, з якого вбачається перерахунок 19300 грн. 26.05.2021 на картку № НОМЕР_1 , номер замовлення 19008219, номер транзакції 948488670.
Відповідно до п. 10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року № 113, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ ХХ** **** ХХХХ (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Апеляційний суд звертає увагу, що кредитор є небанківською фінансовою установою, діяльність якого регулюється Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Тому такий доказ, як виписка з рахунку позичальника на підтвердження отримання ним кредитних коштів, позивач об`єктивно позбавлений можливості надати, оскільки не є емітентом банківських послуг, в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність».
Разом з тим, заперечуючи факт отримання грошових коштів за кредитним договором, відповідач не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, зокрема виписки з власного банківського рахунку, доступ до якої вона має як клієнт банку-емітента платіжної картки, або довідки про відсутність у неї такого рахунку на момент укладення договору та перерахування коштів.
Відтак, надані позивачем довідки та розрахунки заборгованості колегія суддів вважає належними та допустимими доказами як факту отримання відповідачем кредитних коштів, так і розміру заборгованості.
Разом з тим, в ході апеляційного перегляду справи позивачем було подано клопотання про витребування доказів, а саме щодо отримання додаткової інформації, пов`язаної з перерахуванням грошових коштів на рахунок відповідача.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України нові докази можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи доведе неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно від нього не залежали.
При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач був позбавлений можливості заявити відповідне клопотання у суді першої інстанції. Навпаки, таке право могло бути реалізоване під час розгляду справи судом першої інстанції, однак позивачем воно використане не було.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданого клопотання та відхиляє його.
Водночас апеляційний суд зазначає, що відмова у задоволенні зазначеного клопотання не впливає на результати апеляційного перегляду справи та не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки матеріали справи містять достатній обсяг належних і допустимих доказів для встановлення обставин справи та правильного вирішення спору по суті.
Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи належних доказів відступлення прав вимоги за спірним кредитним договором з огляду на таке.
В матеріалах справи (в електронному вигляді) міститься договір № 04-02-02/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4215662.
Крім того, позивачем долучено платіжне доручення про оплату за договором № 04?02-02/2022 та Реєстр боржників.
Також, 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4215662.
До позовної заяви долучено докази, які підтверджують оплату по договору відступлення прав вимоги та Витяг з Реєстру боржників по договору№ 10-01/2023.
Матеріалами справи підтверджено, що зазначені договори відступлення права вимоги є чинними, їх дійсність не оспорювалася, а тому позивач є належним кредитором щодо вимог до відповідача.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4215662 від 26.05.2021 становить 57777,32 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 19300 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 38136,80 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 00,00 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами – 00,00 грн, заборгованість за комісіями – 00,00 грн, інфляційні збитки – 308,80 грн, нараховані 3 % річних – 31,72 грн.
Апеляційний суд вважає правильним висновком суду першої інстанції про те, що проценти нараховані відповідно до умов договору та в межах погодженого строку користування кредитом (з урахуванням пролонгації строку дії договору).
Щодо розміру штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України, то їх розмір розрахований вірно та за період, який відповідає положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.
Власного контррозрахунку скаржником в апеляційній скарзі не наведено.
Отже, загальний розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становить 57777,32 грн, який підлягає стягненню на користь позивача.
Відтак, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Проаналізувавши встановлені обставини справи, та надавши їм правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Підодвірного Тараса Івановича залишити без задоволення.
Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15 січня 2026 року у даній справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено 16 квітня 2026 року.

Судді Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

Л.І. Василенко