ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" березня 2026 р. Справа№ 910/1549/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Яценко О.В.
суддів: Хрипуна О.О. 
Мальченко А.О. 

розглянувши у порядку письмового провадження (без виклику сторін)
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» про ухвалення додаткового рішення 
подану за результатами розгляду 
апеляційної скарги Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»
на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 (повний текст складено 16.10.2025)
та
апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми»
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 (повний текст складено 11.11.2025)
у справі № 910/1549/25 (суддя - Котков О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми»
до Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»
про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» (далі - позивач) з позовом до Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» (далі - відповідач) про стягнення 701 009,42 грн., з них: 
- основний борг за виконані роботи за І етапом договору № 141/9 від 06.09.2024 в сумі 258 795,00 грн., 
- інфляційні втрати в сумі 8 609,07 грн. та 3 % річних в сумі 1 995,74 грн. з простроченої суми за виконані роботи І етапу договору № 141/9 від 06.09.2024;
- основний борг за виконані роботи за ІІ етапом договору № 141/9 від 06.09.2024 в сумі 431 325,00 грн.;
- інфляційні втрати в сумі 1,00 грн. та 3 % річних в сумі 283,61 грн. за виконані роботи ІІ етапу договору № 141/9 від 06.09.2024.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1549/25 позовні вимоги задоволено повністю.
20.10.2025 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій позивач просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат з правничої допомоги, які позивач поніс під час розгляду справи, у сумі 80 000,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1549/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., в решті вимог щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1549/25, Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1549/25.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 (колегія суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Мальченко А.О.) апеляційну скаргу Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1549/25 залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1549/25 залишено без змін.
Окрім цього, не погоджуючись із додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі № 910/1549/25, Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі № 910/1549/25 в частині відмови у задоволенні стягнення з Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою в сумі 60 000,00 грн. і ухвалити нове рішення, стягнувши з Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою у розмірі 80 000,00 грн.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 (колегія суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Мальченко А.О.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі № 910/1549/25 залишено без задоволення; додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі № 910/1549/25 залишено без змін.
19.02.2026 через Електронний кабінет в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1549/25, в якій заявник просить стягнути з Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою в сумі 20 000,00 грн.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.02.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1549/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Мальченко А.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 у справі № 910/1549/25:
- прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1549/25, розгляд якої ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання);
- встановлено іншим учасникам справи строк для подання пояснень щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1549/25 впродовж 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Станом на дату ухвалення постанови пояснень та клопотань до суду не надходило.
Враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та його неодноразове продовження, зава позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1549/25 розглядається у розумний строк.
Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1549/25 підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно із ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України):
- якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1);
- у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 2);
- у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу (ч. 3).
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Водночас за приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якою відповідно до приписів ГПК України в суді апеляційної та касаційної інстанції є апеляційна та касаційна скарга, а також відзиви на апеляційну та касаційну скаргу, а докази понесення таких витрат - до винесення постанови або протягом п`яти днів після ухвалення постанови, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву
З матеріалів справи слідує, що:
- у відзиві на апеляційну скаргу позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою в суді апеляційної інстанції в сумі 20 000,00 грн., а також зазначив, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які позивач сплатив та/або має сплатити у зв`язку із розглядом даної справи судом апеляційної інстанції, будуть надані позивачем у строки, встановлені ч. 8 ст. 129 ГПК України;
- в судовому засіданні 17.02.2026 представником позивача до закінчення судових дебатів висловлено прохання про розподіл судових витрат;
- заява Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1549/25, до якої додані докази понесення витрат, надійшла до суду 19.02.2026, тобто у п`ятиденний строк після прийняття судом апеляційної інстанції постанови.
Отже, матеріалами справи підтверджується дотримання позивачем, як строків подання попереднього (орієнтовного) розрахунок суми судових витрат, так і строків подання доказів понесення таких витрат.
Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;
- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
На підтвердження факту понесення заявником витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії:
- ордеру на надання правничої допомоги ТОВ НВП «Агроресурссистем» серії АН № 1867310 від 18.12.2025;
- свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2698 від 07.11.2007;
- Договору про надання правової допомоги № 30-06/2023 від 30.06.2023; 
- додаткової угоди № 16 від 08.12.2025 (до Договору № 30-06/2023 від 30.06.2023); 
- акту приймання-передачі виконаних послуг № 16 (до Договору № 30-06/2023 від 30.06.2023) від 18.02.2026 на суму 20 000,00 грн.;
- інформаційного повідомлення про зарахування коштів № 20 від 17.12.2025 на суму 20 000,00 грн.
Наявними у матеріалах справи документами підтверджено наступне.
Під час розгляду справи № 910/1549/25 в суді апеляційної інстанції інтереси позивача представляв адвокат Шипіцин Олександр Володимирович на підставі Договору про надання правової допомоги № 30-06/2023 від 30.06.2023, ордеру на надання правничої допомоги ТОВ НВП «Агроресурссистем» серії АН № 1867310 від 18.12.2025.
Колегією суддів встановлено, що Шипіцин Олександр Володимирович є адвокатом та має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2698 від 07.11.2007. 
За умовами Договору № 30-06/2023 про надання правової допомоги від 30.06.2023, укладеному між позивачем та Адвокатським бюро «Олександра Шипіцина», - Бюро зобов`язується надати клієнту правову допомогу, пов`язану з будь-якими питаннями, які виникають у клієнта, за умовами даного Договору Бюро уповноважує певного Адвоката (працівника Бюро) представляти інтереси ТОВ НВП «Агроресурссистеми» в будь-яких судах України загальної юрисдикції зі всіма правами, що надані позивачу.
Розмір гонорару, що сплачується клієнтом на користь Бюро є конфіденційною інформацією та узгоджується сторонами окремо у додатковій угоді до Договору (п. 2.1. Договору).
08.12.2025 між позивачем та Адвокатським бюро «Олександра Шипіцина» укладена додаткова угода № 16 до Договору № 30-06/2023 про надання правової допомоги від 30.06.2023, за умовами якої Бюро надає Клієнтові професійну правничу допомогу, пов`язану з представництвом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» в Північному апеляційному господарському суді у апеляційному провадженні за апеляційною скаргою Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1549/25 та у апеляційному провадженні за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі № 910/1549/25.
Вказаною додатковою угодою доповнено пункт 2 Договору підпунктом 2.16. в наступній редакції: «Розмір гонорару, що сплачується Клієнтом на користь Адвоката за правову допомогу, вказану в пункті 1.16. Договору, є фіксованою та дорівнює 20 000,00 грн.».
В Акті приймання - передачі виконаних послуг від 18.02.2026 № 16 до Договору № 30-06/2023 про надання правової допомоги від 30.06.2023 сторони договору погодили обсяг виконаних адвокатом робіт та витрачений ним час:
- підготування апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі № 910/1549/25 та доданих до неї документів з подальшим направленням їх до Північного апеляційного господарського суду та відповідачеві - 3 години;
- підготування відзиву на апеляційну скаргу Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1549/25 та доданих до неї документів з подальшим направленням їх до Північного апеляційного господарського суду та відповідачеві - 3 години;
- участь в судових засіданнях Північного апеляційного господарського суду в режимі ВКЗ в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1549/25 та в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі № 910/1549/25 - дві години;
- підготування заяви про ухвалення додаткового рішення та доданих до неї документів у справі № 910/1549/25 з подальшим направленням їх до Північного апеляційного господарського суду та відповідачеві - 2 години;
У вказаному Акті сторони домовились, що вартість зазначених послуг дорівнює 20 000,00 грн.
Вказаний Акт підписаний обома сторонами без зауважень/претензій щодо якості виконаних робіт (наданих послуг).
Відповідно до інформаційного повідомлення про зарахування коштів № 20 від 17.12.2025 позивачем сплачено на користь Адвокатського об`єднання «Олександра Шипіцина» кошти в сумі 20 000,00 грн.
Отже, матеріалами справи підтверджується факт надання позивачу адвокатом Шипіциним Олександром Володимировичем послуг на заявлену до стягнення суму.

Щодо обставин, пов`язаних з визначенням розміру витрат на правничу допомогу при розгляді справи судом першої інстанції, слід зазначити таке.
Частинам 1 та 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Так, за змістом ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7,9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч. ч. 5-7,9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Учасниками справи письмових заперечень проти розміру витрат на оплату правничої допомоги подано не було.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п.п. 79 і 112).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/1929/19 від 09.06.2022
За практикою Верховного Суду у справах №756/2114/17 і №911/3386/17 зазначено, що оскільки правова позиція позивача в судах попередніх інстанцій не змінювалася, то не підтверджується наявність об`єктивної необхідності для адвокатів, які надавали правову допомогу відповідачу в судах попередніх інстанцій, вивчати додаткові джерела права, бо відповідач не міг бути необізнаним із позицією позивача, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи й доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини, отже підготовка цієї справи в суді касаційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної й технічної роботи.
Колегія суддів зазначає про наступне:
- правова позиція позивача не змінювалась протягом розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій, представництво його інтересів здійснювалось тим самим адвокатом, адвокат, який складав відзив на апеляційну скаргу, був обізнаний з обставинами даної справи;
- матеріалами справі підтверджено, що позивачем до складу витрат на правову допомогу включено витрати, пов`язані з розглядом його скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі № 910/1549/25 (підготовка апеляційної скарги та участь в судовому засіданні - примітка суду), проте постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі № 910/1549/25 залишено без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі № 910/1549/25 залишено без змін. Вказане свідчить про відсутність підстав для стягнення з відповідач вказаних витрат.
З огляду на ступінь складності справи, наданий адвокатом обсяг послуг, затрачений ним час на надання таких послуг, колегія суддів вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), такі витрати не мають характеру необхідних і неспіврозмірні з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції, отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеному вище розмірі.
Враховуючи наведене, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин справи, колегія суддів, дійшла висновку, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу не відповідає критеріям обґрунтованості, розумності, співмірності та пропорційності, а також у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг є завищеним, а відтак стягненню підлягають витрати позивача у загальній сумі 10 000,00 грн.
Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1549/25 колегією суддів задовольняється частково.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244, 252 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1549/25 задовольнити частково.
2. Стягнути з Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» (ідентифікаційний код 03362123, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 23) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» (ідентифікаційний код 23723132, адреса: 01133, м. Київ, пров. Лабораторний, 1) судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
3. В іншій частині вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1549/25 відмовити.
4. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.
5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/1549/25.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 09.03.2026.

Головуючий суддя О.В. Яценко 

Судді О.О. Хрипун

А.О. Мальченко