ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

07 квітня 2026 року 	м.Суми	

Справа №583/5635/24 
Номер провадження 22-ц/816/151/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів - Сізова Д. В. , Щербаченко М. В. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.,

у присутності :
представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Абрамовича Олексія Володимировича,
представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Савочки Андрія Миколайовича , 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2025 року у складі судді Сидоренко Р.В., ухваленого в м. Охтирка Сумської області,  
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року по справі №583/3473/17 та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дочки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили, та аліменти сплачувати ОСОБА_2 . 
Свої вимоги мотивував тим, що вони з відповідачкою ОСОБА_2 мають спільну дочку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року з нього були стягнуті аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_4 , до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 11 грудня 2017 року, та сплачувати на користь матері ОСОБА_2 . Проте, з часу ухвалення судового рішення його сімейний стан змінився, 30 серпня 2017 року він уклав шлюб та ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилася дочка ОСОБА_5 . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2024 рок з нього на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , у розмірі 1/6 частини від усіх видій його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено. 
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2025 року у задоволенні позовної заяви представника позивача – адвоката Абрамовича О.В. про відшкодування (компенсацію) судових витрат на правничу допомогу відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заявлений позов задовольнити. Також, просить вирішити питання розподілу судових витрат. 
Свої доводи обґрунтовував тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що позивачем не доведено погіршення його майнового становища з моменту ухвалення Охтирським міськрайонним судом Сумської області рішення від 27 лютого 2018 року про стягнення з нього аліментів. Довідка про доходи, на яку послався суд першої інстанції, не відображає рівень його доходів, які він отримував станом на час визначення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 . 
Вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги те, що у 2018 році з нього утримувалися аліменти із заробітної плати у розмірі частини від його доходів, а на час звернення до суду з позовом, загальний розмір утримуваних з нього аліментів становить 5/12 частин, що свідчить про погіршення його майнового стану. 
Звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 183 СК України загальний розмір аліментів на двох дітей становить 1/3 частину заробітку, у зв`язку з чим він і просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 до 1/6 частини його доходів.
Зазначає, що відсутність заборгованості зі сплати аліментів жодним чином не свідчить про його платоспроможність, адже аліменти відраховуються роботодавцем з його заробітної плати. 
Просить врахувати, що суд першої інстанції не дотримав принципу справедливості, зважаючи на те, що на дочку ОСОБА_4 він сплачує аліменти у розмірі частину, а на ОСОБА_7 – 1/6 частину доходу. 
ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на те, що наведені позивачем обставини не є підставою для зменшення розміру присуджених до стягнення аліментів. Звертає увагу на те, що розмір отримуваних позивачем доходів постійно збільшується, а тому стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі частини від його доходів не поставить його в скрутне матеріальне становище. Просить рішення суду залишити без змін, а доводи апеляційної скарги просить залишити без задоволення
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника відповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
30 серпня 2017 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_8 , який зареєстровано Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області, актовий запис № 217 (а.с. 9). 
27 лютого 2018 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області прийнято рішення по справі № 583/3473/17, яким вирішено стягувати з ОСОБА_1 , аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, починаючи стягувати з 11 грудня 2017 року, та аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_2 (а.с. 7).
08 травня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56346894 про виконання виконавчого листа № 583/3473/17 від 25 квітня 2018 року щодо стягнення даних аліментів (а.с. 8).
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 , батьком якої є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження виданого відділом держаної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Сумській області, серія НОМЕР_1 (а.с. 10).
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2024 року, справа № 583/4449/24, стягнуто з позивача ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12).
12 листопада 2024 року державним виконавцем Охтирського ВДВС Гричковською І. на виконання вищезазначеного рішення було відкрите виконавче провадження за № 76518374 (а.с. 35). 
Згідно довідки державного виконавця від 29 січня 2025 року ОСОБА_1 на виконання вказаного рішення на користь ОСОБА_6 було сплачено аліментів за 2024 року на суму 6649 грн 52 коп. (а.с. 49, на звороті). 
Згідно довідки виданої 06 грудня 2024 року Чернеччинською сільською радою Охтирського р-ну, Сумської обл. відповідач ОСОБА_2 фактично проживає та зареєстрована у АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28).
Згідно вказаної ПАТ «Укрнафта» довідки про доходи ОСОБА_1 , мінімальне нарахування заробітної плати у 2019 р. становило 12228 грн 63 коп., у 2020 році – 13692 грн 80 коп., у 2021 році – 14708 грн 94 коп., у 2022 році – 16680 грн 09 коп., у 2023 році – 18584 грн 55 коп., у 2024 році – 21330 грн 28 коп. (а.с. 52-54).
Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено погіршення його матеріального стану з моменту винесення рішення про стягнення аліментів, адже, як видно із дослідженої довідки, його заробіток починаючи із 2019 року по 2024 рік поступово збільшувався, а процеси знецінення грошової одиниці та інфляції стосуються у рівній мірі обох сторін процесу, тому не можуть братись до уваги на користь однієї із сторін. При прийнятті рішення суд враховував доводи відповідача про те, що на протязі усього періоду стягнення аліментів на утримання старшої доньки відповідач їх сплачував та не допускав прострочень, що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Також позивач продовжує проживати з дружиною у новому шлюбі та разом із нею виховувати та утримувати молодшу доньку, незважаючи на наявне рішення про стягнення аліментів на меншу дитину.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.
Зокрема, стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу з ОСОБА_6 у них народилася дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яку за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2024 року він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів. 
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2020 року у справі №565/2071/19. 
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд першої інстанції цілком обґрунтовано звернув увагу на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини – ОСОБА_5 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
Позивачем під час розгляду справи інстанційними судами не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів останнього. 
Так, з наданої довідка про доходи позивача за місцем його основної роботи в ПАТ «Укрнафта», мінімальне нарахування заробітної плати у 2019 році становило 12228 грн 63 коп., у 2020 року – 13692 грн 80 коп., у 2021 році – 14708 грн 94 коп., у 2022 році – 16680 грн 09 коп., у 2023 році – 18584 грн 55 коп., у 2024 році – 21330 грн 28 коп.
Зважаючи на те, що дана судова справа стосується захисту права малолітньої дитини на належне утримання, колегія суддів вважає, що є підстави для врахування долучених відповідачем до відзиву звітів про здійснення відрахування та виплати Управлінням транспорту АТ «Укрнафта» за період з січня 2025 року до січня 2026 року, з яких слідує, що розмір отримуваних позивачем доходів збільшувалася і після ухвалення судового рішення. 
На переконання колегії суддів, відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.
Щодо доводів про недотримання принципу справедливості, у зв`язку з тим, що аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 стягуються у меншому розмірі в порівнянні з аліментами, які відраховуються на утримання ОСОБА_4 , то їх колегія суддів вважає не переконливими, оскільки позивач проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 та дочкою ОСОБА_7 , і не позбавлений можливості нести додаткові витрати на утримання молодшої дочки. 
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Приймаючи до уваги, що  ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 7 квітня 2026 року.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді: Д. В. Сізов 

М. В. Щербаченко