КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 357/16918/25 Головуючий у суді першої інстанції - Гребінь О.О.
Номер провадження № 33/824/1793/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Марченко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Ільницькою Інною Володимирівною, на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2026 року щодо притягнення: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №468342 від 29 вересня 2025 року водій ОСОБА_1 29 вересня 2025 року о 11 год. 35 хв. по автодорозі М-05 Київ-Одеса 78 км., керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі, водій відмовився у встановленому законом порядку. 
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2026 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000, 00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665, 60 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_1 - Ільницька І.В. подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі відносно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 здійснена за відсутності передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав, а факт порушення Правил дорожнього руху не підтверджений належними та допустимими доказами, у тому числі відеозаписами з нагрудних камер. Зафіксовані обставини свідчать про відсутність об`єктивних даних щодо вчинення правопорушення на момент зупинки та формальний характер подальшого документування.
Оскільки первинна процесуальна дія є незаконною, усі подальші дії працівників поліції є похідними від неї, а отримані внаслідок цього докази - недопустимими.
Матеріали справи також підтверджують, що попри згоду ОСОБА_1 на проходження медичного огляду, працівники поліції не забезпечили його проведення у встановленому законом порядку, не вжили заходів для доставлення до закладу охорони здоров`я, натомість чинили психологічний тиск, повідомляли недостовірну інформацію та фактично спонукали до відмови від огляду.
Подальша відмова від проходження огляду була зумовлена об`єктивними обставинами (обмеженістю часу) та не може свідчити про наявність складу правопорушення без належної оцінки всіх доказів у їх сукупності.
Водночас ОСОБА_1 у той же день самостійно пройшов медичний огляд у закладі охорони здоров`я, за результатами якого, підтвердженими лабораторними дослідженнями, ознак наркотичного сп`яніння не виявлено, що спростовує висновки суду першої інстанції.
Крім того, направлення на огляд здійснено з порушенням вимог законодавства щодо визначення найближчого уповноваженого закладу охорони здоров`я, а також наявні суперечності щодо маршруту направлення, що свідчить про істотні порушення процедури.
Наведені порушення є істотними, оскільки впливають на допустимість, належність та достовірність доказів, і унеможливлюють покладення їх в основу висновку про винуватість особи.
За таких обставин постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з неповним з`ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутністю належних і допустимих доказів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_1 - Ільницька І.В. в режимі відеоконференції підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просила її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 - Ільницької І.В. дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Крім того, п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду регулюються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735, та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року.
Згідно до пункту 2 « Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої 09 листопада 2015 року спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 - Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 4 вказаної «Інструкції ….» визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з положеннями статті 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.
Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 468342 від 29 вересня 2025 року водій ОСОБА_1 29 вересня 2025 року о 11 год. 35 хв. по автодорозі М-05 Київ-Одеса 78 км., керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі, водій відмовився у встановленому законом порядку. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с. 1).
У протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення»  ОСОБА_1  жодних пояснень чи заперечень щодо змісту складеного протоколу не зазначив, лише проставив підпис, що ознайомлений.
В матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на огляд як водія транспортного засобу до КНП «Таращанська МЛ» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 вересня 2025 року. У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: почервоніння очей, порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло. (а.с. 5)
Відповідно до Акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд  ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідість.Результат огляду на стан сп`яніння не проводився (відмова). (а.с.6).
Також в матеріалах справи міститься розписка, а саме зобов`язання ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного отверезіння. (а.с. 7).
В матеріалах справи також міститься рапорт інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі ст. лейтенанта поліції Віктора Рябінцева від 29 вересня 2025 року, згідно якого перебуваючи в складі наряду Д-Вулкан 0153 ( Чернега С.Е. , Рябінцев В.В. ), за адресою АД М-05 Київ-Одеса 78 км., о 11 год. 35 хв., було зупинено Т3 MITSUBISHI LANCER H3 НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , який являється військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_2 (НГУ), звання солдат, посада стрілець.
В ході спілкування у водія було виявлено явні ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі водій відмовився у встановленому законодавством порядку.
На водія ОСОБА_1 , було складено протокол серії ЕПР1 468342 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. П/В не вилучалося, Т/Д не видавався. 
Транспортний засіб не евакуйовувалося, оскільки було припарковано без порушень ПДР та не заважало проїзду іншим учасникам дорожнього руху, також у водія було відібрано зобов`язання про те, що останній не буде керувати ТЗ.
Подія фіксувалася на нагрудну БК Моторола 477570,476013, факт руху зафіксовано на БК Моторола 477570, 476013. (а.с. 8)
Також в матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 29 вересня 2025 року щодо  ОСОБА_1 (а.с. 6)
На долучених до матеріалів справи відеозаписах зафіксовано, що зупинка транспортного засобу під керування ОСОБА_1 була здійснена на стаціонарному блок посту та працівниками поліції запропоновано надати документи для огляду (11:37:00). Під час спілкування з водієм працівники поліції запропонували водію вийти з автомобіля для проведення поверхневої перевірки, водій не відмовлявся від проведення перевірки та надав речі для огляду (11:38:36). Працівник патрульної поліції пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння та готовий проїхати до лікаря нарколога, водій ОСОБА_1 погоджується. (11:41:00). На відео зафіксовано, що працівниками поліції проводиться огляд на стан наркотичного сп`яніння та надалі продовжив огляд речей водія, які перебували в автомобілі (11:41:20). На відео зафіксовано, як працівник патрульної поліції повідомив водію, оскільки він виявив ознаки наркотичного сп`яніння пропонує водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та проїхати до лікаря нарколога. (12:09:39). Водій ОСОБА_1 повідомляє працівнику поліції, оскільки він поспішає додому, то він відмовляється від проходження огляд на стан сп`яніння. (12:09:56) В подальшому,  ОСОБА_1  роз`яснюють, що фіксується відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, а також що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, ознайомлюють особу зі змістом складеного протоколу, а також роз`яснюють його права.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала й будь-яких зауважень чи заперечень  ОСОБА_4 вказаному протоколі щодо його складення, зокрема, за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не зазначив.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідість, виявлені працівниками поліції 29 вересня 2025 року у  ОСОБА_1  в розумінні п.п.1,4 п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення,  ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Вказане зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівника патрульної поліції.
Вказані докази спростовують доводи апелянта щодо недотримання працівниками поліції процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також те, що працівниками поліції не надано достатніх доказів, що протокол відповідає нормам закону.
Апеляційний суду наголошує, що відеозапис подій, який міститься в матеріалах справи є об`єктивним доказом у справі, на якому зафіксовано обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, підтверджуються рапортом інспектора патрульної поліції Рябінцевим В. та спростовуються доводи апеляційної скарги про порушення процедури направлення ОСОБА_1 для огляду на виявлення стану сп`яніння до лікаря, а також про недотримання вимог закону під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо останнього.
Відтак, наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилання в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду була зумовлена об`єктивними обставинами (обмеженістю часу) та не може свідчити про наявність складу правопорушення без належної оцінки всіх доказів у їх сукупностілише підтверджують факт відмови від проходження такого огляду, однак така причина відмови не свідчить про відсутність в його діях порушення п. 2.5 ПДР України, адже, даною нормою передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Посилання в апеляційні скарзі на те, що на відео з нагрудних камер співробітників поліції не зафіксовано, що автомобіль, в якому він перебував, а також не зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, апеляційний суд не може визнати обґрунтованими, оскільки на самому ж відео зафіксовано, як апелянт повідомляє працівникам поліції, що він військовослужбовець і йому дали два дні вихідні.
Доводи апеляційної скарги про те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 здійснена за відсутності передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав, а факт порушення Правил дорожнього руху не підтверджений належними та допустимими доказами, у тому числі відеозаписами з нагрудних камер, не знайшли свого підтвердження.
Апеляційний суд звертає увагу, що підстави зупинки транспортного засобу не можуть впливати на вирішення питання про винність чи не винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наявність підстав для зупинки транспортного засобу не підлягає доказуванню у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із тим, що ці обставини не входять до об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, а тому дана обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Посилання в апеляційній скарзі, що направлення на огляд здійснено з порушенням вимог законодавства щодо визначення найближчого уповноваженого закладу охорони здоров`я, а також наявні суперечності щодо маршруту направлення, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки за встановлених обставин відсутності заперечень  ОСОБА_1 щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки, у поліцейських не виникло обов`язку направляти його на огляд до медичного закладу, а відтак відсутність пропозиції правоохоронного органу пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, не спростовує результат огляду, пройдений на місці зупинки, а відтак не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Апеляційний суд також не може взяти до уваги посилання проте, що ОСОБА_1 у той же день самостійно пройшов медичний огляд у закладі охорони здоров`я, за результатами якого, підтвердженими лабораторними дослідженнями, ознак наркотичного сп`яніння не виявлено, оскільки даний результат було отримано ОСОБА_4 на підставі його само звернення, без присутності працівників поліції, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, протокол відносно ОСОБА_1 складено працівниками поліції за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування в стані алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення у відповідності до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_4 вимог п. 2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а зводяться лише до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав відповідну правову оцінку.
Всі інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта судом сприймаються критично, оскільки вони не спростовують встановлених обставин, а також того, що  ОСОБА_4  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість поданої апеляційної скарги.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2026 рокує законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану захисником Ільницькою І.В. слід залишити без задоволення.
Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану захисником Ільницькою Інною Володимирівною, залишити без задоволення.
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської областівід 12 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського 
апеляційного суду М.А.Яворський