Справа № 445/591/25
Провадження № 1-кп/445/134/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 

прокурора ОСОБА_3 

обвинуваченого ОСОБА_4 

потерпілої ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочів обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12025141210000082 від 21.02.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Львів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в порядку ст. 89 КК України не судимого, з середньою освітою, працюючого менеджером зі збуту у ФОП " ОСОБА_6 ",

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 19.02.2025 близько 14:51 години, перебуваючи на території комунального підприємства «Золочівський ринок» розташованого за адресою: вул. Базарна, 5, у м. Золочів Львівської області виявив грошові кошти, які знаходились у картонній коробці на прилавку торгового кіоску № 36 та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, в умовах воєнного стану, 19.02.2025 близько 14:51 години ОСОБА_4 перебуваючи біля торгового кіоску № 36 КП «Золочівський ринок» розташованого за адресою: вул. Базарна, 5, у м. Золочів Львівської області, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю потерпілої та інших осіб, викрав грошові кошти у сумі 10500 гривень, які знаходились у картонній коробці на прилавку торгового кіоску №36. Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденими грошовими коштами зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на суму 10500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті. Розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати. 
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 щодо призначення покарання вказала, що покладається на розсуд суду. Зазначила, що претензій до обвинуваченого немає. За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. 
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. 
Його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану. 
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином. Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем роботи характеризується позитивно, раніше, в порядку ст. 89 КК України, не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку. 
Обставин, які згідно з вимогами ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено. 
За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. 
Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини, за яких вчинене діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , характер умисних дій обвинуваченого, ступінь тяжкості злочину, його поведінку після вчинення злочину, заяви потерпілої, яка не має претензій до останнього, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути пов`язано з позбавленням волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України. 
Разом з цим, враховуючи фактичні обставини справи, беручи до уваги наведені обставини в сукупності, ставлення обвинуваченого до вчиненого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше, в порядку ст. 89 КК України, не судимий, його щире каяття, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, відповідно до ст.76 КК України, обов`язки. Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України та заяву потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання, щодо майна, на яке накладено арешт слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку - 30.03.2026. 
Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 07.03.2025.
Речовий доказ: темно синю куртку всередині з биркою із написом «INDIGO», взуття темно синього кольору на задній частині із вставками сірого кольору із написом «Amaitious», які упаковані в спеціальний пакет «Національна поліція України QYH0096145», джинси світло сині всередині з биркою із написом «Lee», сорочку голубого кольору всередині якої бирка із написом «Tommy Hilfiger», чорну сумку через плече на блискавці якої напис «Chivas», та в середині якої знаходиться поліетиленовий пакет бежевого кольору із написом «Vintage» - повернути ОСОБА_4 .
Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Золочівський районний суд Львівської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя               ОСОБА_1