ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2026 року м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М. розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за участі представника митниці Білобрицького С.Г., за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 11 березня 2026 року, –

В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Чернівецького районного суду м. Чернівці від 11 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. 00 коп., з конфіскацією вилучених згідно протоколу про порушення митних правил ікони та образу в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно постанови районного суду, 24.11.2025 року о 11 год. 31 хв. в зону митного контролю в`їхав т.з. марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який слідував з Румунії до України у приватних справах. Вказаний громадянин самостійно обрав для проходження митного контролю смугу «зелений коридор», чим заявив, що переміщувані ним товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України.
Під час здійснення митного контролю при проведенні митного огляду, серед особистих речей у вантажному приміщенні транспортного засобу без ознак приховування виявлено упаковані в картонну коробку в поліетиленову плівку та пінопласт ікони: одна ікона дерев`яна з ознаками старовини розміром 70 на 56 см. та ікона в дерев`яній рамі з ознаками старовини розміром 90 на 70 см.
Таким чином, своїми діями громадянин України ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 471 МК України, а саме вчинив дії спрямовані на недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження при ввезенні на територію України.

ЄУНСС: 725/11804/25   Головуючий у І інстанції: Войтун О.Б.
НП: 33/822/135/26        Доповідач: Струбіцька О.М.

На таке судове рішення  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням змінити постанову суду в частині призначеного йому покарання у виді конфіскації.
Вважає, що районний суд належним чином не вмотивував необхідність застосування конфіскації тимчасово вилучених культурних цінностей.
Вказує, що предмети не приховувалися від митного контролю, не переміщувалися з використанням тайників чи інших спеціально облаштованих сховищ, а також, що державному бюджету не завдано шкоди, оскільки культурні цінності відповідної категорії при ввезенні громадянами звільняються від оподаткування митними платежами.
Зазначає, що він визнав факт порушення, подавав письмові пояснення та відповідні документи, а також повною мірою співпрацював з митним органом під час розгляду справи.
Звертає увагу, що обставин, які обтяжують відповідальність, у матеріалах справи не міститься. 
Вказує, що звертався до митниці із заявою про припинення провадження шляхом досягнення компромісу та був готовий врегулювати ситуацію у встановленому законом порядку.
На думку апелянта, призначене судом першої інстанції покарання у виді штрафу є пропорційним та достатнім для досягнення превентивної мети, у той час, як конфіскація майна становитиме надмірне втручання у його право власності.
Також вважає, що висновок експертизи, який наявний в матеріалах справи, містить оціночні міркування експерта щодо унікальності культурних цінностей, їх належності до культурної спадщини та пріоритетної передачі до музейного фонду у разі конфіскації. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце слухання справи, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без його участі.
Заслухавши доповідь судді, думку представника митниці Білобрицького С.Г., який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
У поданій ОСОБА_1 апеляційній скарзі не оспорюється доведеність його вини та кваліфікація дій, а тому апеляційний суд не перевіряє постанову районного суду в цій частині.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чим винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги районним судом були дотримані частково.
Так, районний суд визнавав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України та наклав на нього адміністративне стягненняу виді штрафу із конфіскацією товарів, що були предметом порушення митних правил.
При накладенні адміністративного стягнення районний суд вказавав, що враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий та сімейний стан.
Із наведених обставин, районний суд прийшов до висновку щодо необхідності конфіскації культурних ціностей в дохід держави.
Апеляційний суд вважає такий висновок районного суду поспішним, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення.
Санкція ч.3 ст. 471 МК України передбачає накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією товарів або без такої.
Відтак, санкція вказаної норми закону передбачає для суду дискреційні повноваження в частині можливості накладення стягнення у виді конфіскації товарів.
Згідно з ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд врахує, що ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, надав пояснення та наявні письмові документи, спрівпрацював з митним орагном.
Враховується і особа ОСОБА_1 , відсутність інофрмації щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, його майновий та сімейних стан.
Із матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 надав ряд документів щодо походження предметів, які були вилучені згідно протоколу про порушення митних правил, їх вартості, законності придбання їх на тереторії іншої країни.
Відсутній спір, що вилучені товари належать саме ОСОБА_1 . 
Також, митним органом не встановлено шкоди державі від дій ОСОБА_1 .
Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 можливо застосувати стягнення у виді штрафу без конфіскації ікони та образу, які були предметом порушення митних правил, що буде достатнім для виправлення та належної поведінки правопорушника, відповідатиме принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, –

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Чернівецького районного суду міста Чернівці від 11 березня 2026 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 471 МК України – змінити.
Вилучені, згідно протоколу про порушення митних правил №0710/UA408000/2025 від 24.11.2025 року, ікону «Святі Пророки Ілля і Даниїл» розміром 56,5х70,8 см. та образ «Розп`яття» розміром 61х81 (без рамки) см., з рамкою розміром 70,2х90,6 см. - повернути ОСОБА_1 .
В решті постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду [підпис]   О.М. Струбіцька 

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

01.04.2026 року
(дата засвідчення копії)