Справа № 180/82/26
2/180/324/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої – судді Хомченко С.І.
за участю секретаря – Меньшикової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, -

В С Т А Н О В И В :

21 січня 2026 року позивач звернулася до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він навчається на денній формі навчання факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету. Термін закінчення навчання до 30.09.2029 року. На разі позивач не має змоги, знайти роботу та забезпечувати себе матеріально. 
Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання позивача до закінчення ним навчання. У зв`язку з даними обставинами він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму, щомісяця на весь період його навчання,  але не довше ніж до досягнення сином 23-х річного віку.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 
Відповідач у визначений строк відзив на позовну заяву до суду не надав. 
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають поному задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 
У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Нормами ч. 1 ст. 199 СК України визначено, що у разі якщо повнолітні дочка, син проджовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Судом встановлено, що позивач навчається на денній формі навчання факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету. Термін закінчення навчання до 30.09.2029 року.
Через навчання він не має змоги працювати, інших доходів також не отримує. 
Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина на час навчання добровільно не надає. 
У зв`язку з навчанням повнолітній син ОСОБА_1 , потребує матеріальної допомоги своєго батька, який є працездатний. 
Обов`язок утримання своїх повнолітніх дітей на період їх навчання відповідно до норм ст. 199 СК України несуть обоє із батьків.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 
Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу.
Разом з тим ОСОБА_1 досяг віку, який перевищує 18 років, проте йому немає 23-х років, він навчається у вищезазначеному учбовому закладі, на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи. 
За таких підстав слід вважати встановленим, що повнолітня дитина потребує допомоги батька у зв`язку з навчанням. Відповідач не надав суду докази того, що він не працює і не має можливості надавати сину допомогу на період навчання.
Тож виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище позивача та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.
Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову
Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331 гривні 20 копійок.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 182, 199-200, 201 СК України, ст. ст. 4, 10,12,13, 28,76,81, 141, 259, 263-265,268, 274-277,279, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИ В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його заробітку ( доходу), щомісяця на весь період його навчання, без урахування часу канікул,  але не довше ніж до досягнення ОСОБА_1 23-х річного віку, починаючи стягнення з 21 січня 2026 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1331 гривні 20 копійок. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя С.І. Хомченко