ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" лютого 2026 р. справа № 300/7495/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді – Главача І.А.,
за участі:
секретаря судового засідання – Сливінської М.Ю.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представник відповідача в судове засідання не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі, також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області (надалі, також – відповідач, КДКА Івано-Франківської області), в якому просить:
– зобов`язати відповідача виконати пункт 22 Положення № 120 Ради адвокатів України і передати скарги № 97 і 98 від 29.09.2025 року від позивача до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України;
– стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 35000 євро.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із скаргами на адвокатів, які надавали позивачу безоплатну правничу допомогу, однак вказує, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність та не передано подані позивачем скарги на розгляд до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України, чим відповідач порушив вимоги Положення № 120, затвердженого рішенням Ради адвокатів України. Також позивач вказує на негативне ставлення до нього з боку посадових осіб відповідача, що завдало йому моральної шкоди в розмірі 35000 євро. Зважаючи на протиправність бездіяльності відповідача, просить позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 1-6).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 відкрито провадження у справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у даній справі призначено на "17" листопада 2025 року о 13:30 (а.с. 8-9).
05.11.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач зазначає, що скарга позивача, зареєстрована за № 98, з огляду на те, що скарга стосувалася адвоката, який є членом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури області, була передана головою КДКА Івано-Франківської області до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для подальшої передачі до КДКА іншого регіону для розгляду даної скарги по суті. Щодо скарги позивача, зареєстрованої за № 97 відповідач вказує, що з врахуванням неможливості провести КДКА Івано-Франківської області, дана скарга була передана головою КДКА Івано-Франківської області до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для подальшої передачі до КДКА іншого регіону для розгляду даної скарги по суті. Відповідач зазначає, що про результати розгляду даних скарг було повідомлено позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, у зв`язку з чим в діях відповідача відсутня протиправна бездіяльність. З приводу заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди та процесуальних витрат, то проти таких відповідач заперечує та звертає увагу суду на відсутність доказів понесення позивачем таких витрат. Зважаючи на викладене, просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 17-32).
17.11.2025 до відділу документального забезпечення – канцелярії Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження у даній справі (а.с. 38).
Підготовче засідання по даній адміністративній справі, призначене на 17.11.2025 не відбулося у зв`язку з неявкою сторін, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 40). Підготовче засідання призначено на "08" грудня 2025 о 10:30.
08.12.2025 до відділу документального забезпечення – канцелярії Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження у даній справі (а.с. 46).
У підготовчому засіданні 08.12.2025 судом поставлено на обговорення питання щодо закриття підготовчого провадження у справі та перехід до судового розгляду по суті спору. Позивач закриття підготовчого провадження у даній справі підтримав. Представник відповідача в питанні закриття провадження у справі поклався на розсуд суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 закрито підготовче провадження по справі та перейдено до розгляду справи по суті (а.с. 54-55). Розгляд справи по суті призначено на "07" січня 2026 року о 13:30.
В підготовчому засіданні 07.01.2026 оголошено перерву у зв`язку з неявкою представника відповідача без повідомлення причин неявки. Розгляд справи по суті призначено на "03" лютого 2026 о 10:30.
02.02.2026 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с. 69-70).
В ході судового засідання під час розгляду справи по суті було досліджено всі наявні письмові докази та заслухано позицію сторони. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті спору, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою.
Відповідно до витягу з протоколу звітно-виборної конференції адвокатів Івано-Франківської області від 08.09.2017, обрана дисциплінарна палата КДКА Івано-Франківської області, до складу якої ввійшли: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 20-21).
Відповідно до витягу з протоколу чергового засідання КДКА Івано-Франківської області № 1 від 26.12.2023, прийнято рішення про припинення повноважень члена дисциплінарної палати КДКА ОСОБА_7 (зворотна сторона а.с. 21-22).
Відповідно до відомостей витягу з Єдиного реєстру адвокатів України серії АТ № 1000235, адвокат Вітовська Н.І. припинила зайняття адвокатською діяльністю з 30.12.2024 на підставі власної заяви.
Відповідно до витягу з протоколу чергового засідання Ради адвокатів Івано-Франківської області № 01 від 06.01.2025, прийнято рішення про припинення повноважень ОСОБА_10 та ОСОБА_8 за станом здоров`я (зворотна сторона а.с. 23 – а.с. 24).
Відповідно до витягу з протоколу чергового засідання Ради адвокатів Івано-Франківської області № 6/08 від 01.07.2025, прийнято рішення про припинення повноважень ОСОБА_3 за станом здоров`я (зворотна сторона а.с. 24 – а.с. 25).
29.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із скаргою на члена КДКА – ОСОБА_3 щодо підриву даним адвокатом авторитету адвокатури та перешкоджання засадам судочинства. Дана скарга була зареєстрована КДКА в Івано-Франківській області 29.09.2025 під номером 97 (а.с. 3).
29.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із скаргою на члена КДКА – ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю в даного адвоката базових знань норм матеріального та процесуального права. Дана скарга була зареєстрована КДКА в Івано-Франківській області 29.09.2025 під номером 98 (а.с. 4).
Голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області Попадинець Р.Д., на виконання вимог частини 6 статті 50 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" у зв`язку з неможливістю провести правомочне засідання КДКА Івано-Франківської області, направив скаргу ОСОБА_1 № 97 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури листом від 01.10.2025 за вих. № 207 (зворотна сторона а.с. 26 – а.с. 27).
Голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області ОСОБА_11 , на виконання пункту 22 "Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність" у зв`язку з обранням ОСОБА_4 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області, направив скаргу ОСОБА_1 № 98 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури листом від 01.10.2025 за вих. № 206 (а.с. 26).
Голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області Попадинець Р.Д. задля дотримання прав позивача, 01.10.2025 направив позивачу лист № 205 від 01.10.2025, яким повідомив ОСОБА_1 про те, що подані позивачем скарги від 29.09.2025 були направлені до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (а.с. 28). Однак, даний лист повернувся 20.10.2025 на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (зворотна сторона а.с. 28).
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо нездійснення передання поданих позивачем скарг до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд встановив таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1312 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 року (надалі, також – Закон № 5076-VI).
Питання, пов`язані з дисциплінарною відповідальністю адвоката регулює розділ VI Закону № 5076-VI.
Відповідно до норм статті 33 Закону № 5076-VI, адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження – процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Відповідно до частини 1 статті 36 Закону № 5076-VI, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
За змістом частини 2 статті 36 Закону № 5076-VI, не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності. Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).
Відповідно до частини 1 статі 37 Закону № 5076-VI, дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Відповідно до частини 1 статті 38 Закону № 5076-VI, заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.
Приписами частини 2 статті 38 Закону № 5076-VI передбачено, що член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.
За правилами частини 3 статті 38 Закону № 5076-VI, заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Відповідно до частини 1 статті 39 Закону № 5076-VI, за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.
Стаття 40 Закону № 5076-VI, регламентує процедуру розгляду дисциплінарної справи дисциплінарною палатою КДКА. Зокрема, норми статті 40 передбачають, що дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення. Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.
За змістом частини 1 статті 41 Закону № 5076-VI, за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу. За змістом частини 3 статті 41 Закону № 5076-VI, рішення оголошується на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Копія рішення надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення.
Суд зазначає, що норми Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не регламентують порядку дій сторін у випадку неможливості розгляду скарги кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури регіону, який мав би, відповідно до норм закону, здійснювати розгляд такої скарги.
Правильність оформлення та подання дисциплінарної скарги та розгляду дисциплінарного провадження стосовно адвокатів визначає Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 № 120 (надалі, також – Положення № 120).
Відповідно до пункту 11 Положення № 120, заява (скарга) адресується до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України. Заява (скарга) може бути подана як окремою особою (індивідуально), так і групою осіб (колективно).
Вимоги до заяви визначаються пунктом 14 Положення № 120, відповідно до змісту яких, заява (скарга) подається в письмовій формі особисто заявником (скаржником) або його представником. Заява (скарга) може бути подана безпосередньо за місцезнаходженням кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури регіону або надіслана поштою (в тому числі електронною поштою із застосуванням електронного цифрового підпису). У заяві (скарзі) обов`язково має бути зазначено: ? найменування кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, до якої подається заява (скарга); ? ПІБ (найменування) заявника (скаржника), посада, місце роботи ? для посадової та службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти; ? ПІБ адвоката щодо поведінки якого подається заява (скарга), поштова адреса, а також номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти, якщо такі відомі; ? виклад обставин, якими заявник обґрунтовує факт наявності в діях адвоката дисциплінарного проступку; ? вимоги заявника (скаржника). На підтвердження обставин, якими обґрунтовується заява (скарга), заявник (скаржник) надає докази, а в разі неможливості ? зазначає докази, надання яких самостійно є неможливим, із обов`язковим зазначенням причин та прохання до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про їх витребування. До заяви (скарги) додається її копія та копії всіх документів, що приєднуються до неї, для вручення адвокату щодо поведінки якого подається заява (скарга), за винятком випадку коли заява (скарга) подається електронною поштою. До заяви (скарги) також додається письмова згода на обробку персональних даних органами адвокатського самоврядування, в тому числі, збирання, зберігання, використання і поширення. До заяви (скарги) додається документ, що підтверджує внесення Плати за організаційно-технічне забезпечення розгляду дисциплінарної заяви дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, або рішення Голови відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про зменшення розміру Плати чи звільнення від її сплати. Заява (скарга) підписується заявником (скаржником) або його представником, із зазначенням дати її подання. У разі подання заяви (скарги) представником, у ній зазначаються ПІБ представника, його поштова адреса, а також номер засобів зв`язку та адреса електронної пошти. Одночасно з заявою (скаргою) подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника. Повноваження представників мають бути посвідчені такими документами: нотаріально-засвідченою довіреністю від імені фізичної особи; довіреністю від імені юридичної особи за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, а також документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником. Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, або договором.
Відповідно до пункту 20 Положення № 120, усі заяви (скарги) підлягають обов`язковому прийняттю без здійснення їх реєстрації. Заяви (скарги), що відповідають вимогам до заяви (скарги), підлягають обов`язковій реєстрації та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті, реєстрації та розгляді заяви (скарги) з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення, інші дискримінаційні ознаки.
Відповідно до пункту 21 Положення № 120, заява (скарга), яка відповідає вимогам до заяви (скарги) і може мати наслідком дисциплінарну відповідальність адвоката, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати для перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката.
За змістом пункту 22 Положення № 120, у разі звернення із заявами (скаргами) щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності адвокатів, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, або якщо скаржниками виступають адвокати, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, заява (скарга), не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Нормами пункту 23 Положення № 120 передбачено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури в особі її Голови, з метою забезпечення неупередженості та об`єктивності при розгляді заяв (скарг), з урахуванням наближеності територіального розміщення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, не пізніше трьох днів з дня надходження заяви (скарги) приймає рішення про перерозподіл та направлення таких заяв (скарг) для розгляду до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури іншого регіону, ніж регіон, в якому зазначений адвокат входить до складу органів адвокатського самоврядування. Отримавши від Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури таку заяву (скаргу), Голова кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону перевіряє її на відповідність вимогам законодавства і цього Положення та приймає рішення про її подальший розгляд, відповідно до вимог цього Положення.
Відповідно до абзацу 1 статті 52 Правил адвокатської етики, допустимими формами реагування адвоката на незаконну або неетичну поведінку іншого адвоката, якою заподіяна або може бути заподіяна шкода інтересам адвоката, його клієнта, адвокатського об`єднання, бюро, органів адвокатського самоврядування або адвокатури як такої, слід вважати звернення (заяви, скарги) до органів адвокатського самоврядування, в тому числі наділених дисциплінарними повноваженнями стосовно адвокатів, а також використання інших форм захисту прав та законних інтересів особи, передбачених законодавством України.
За змістом абзацу 2 статті 66 Правил адвокатської етики, у разі звернення із скаргами щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил адвокатської етики адвокатів, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, чи якщо скаржниками стосовно порушення цих Правил виступають адвокати, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, з метою забезпечення неупередженості та об`єктивності при розгляді зазначених скарг Голова Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури забезпечує перерозподіл та направлення таких заяв (скарг) для розгляду до КДКА іншого регіону, ніж регіон, в якому зазначений адвокат входить до органів адвокатського самоврядування.
Таким чином, норми Положення № 120 та Правил адвокатської етики передбачають різний порядок дій уповноважених суб`єктів, залежно від правового статусу адвоката, якого стосується подана скарга. Зокрема, норми Положення передбачають обов`язкове передання скарг до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, якщо подана скарга стосується адвоката, який є дійсним членом КДКА відповідного регіону. Натомість, скарги щодо інших адвокатів розглядаються КДКА регіону безпосередньо.
Суд зазначає, що норми Правил адвокатської етики та Положення № 120 не передбачають можливості передання КДКА регіону скарг на адвоката, який не є членом дисциплінарної палати КДКА регіону до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для подальшого їх направлення до іншої регіональної КДКА.
Порядок роботи кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі з реалізації повноважень, наданих Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також процедуру розгляду питань, віднесених до її компетенції Законом, іншими актами, що регулюють діяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій визначає Регламент кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, затверджений рішенням Ради адвокатів України № 268 від 17.12.2013 (надалі, також – Регламент КДКА регіону, Регламент № 268).
За приписами підпункту 4.8.1 пункту 4.8 Регламенту № 268, КДКА регіону розглядає: заяви (скарги) громадян; рішення, ухвали, постанови, звернення суддів; заяви (скарги), постанови, подання слідчих органів; заяви (скарги), подання голів кваліфікаційно-дисциплінарних комісій або її членів, голів рад адвокатів регіону або її членів; заяви (скарги) адвокатів, адвокатських об`єднань, адвокатських бюро, об`єднань адвокатів, підприємств, установ, організацій та інших осіб, поданих на дії адвокатів.
Відповідно до частини 6 статті 50 Закону № 5076-VI, засідання кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини членів її палат. Засідання палати вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини її членів.
06.05.2025 Рада адвокатів України прийняла рішення № 52 про внесення змін до Регламенту кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону. Зокрема, Рада адвокатів України, заслухавши т.в.о. Голови Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Місяця А.П. щодо надання роз`яснення чи наявні у Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури підстави для скерування матеріалів справ до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури іншого регіону з причин відсутності кворуму у дисциплінарній палаті для прийняття рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю шляхом припинення, виходячи з прохальної частини звернення скаржника та твердження Голови КДКА, зазначає наступне. Відповідно до змісту цього рішення, внесено зміни та доповнення до Регламенту кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 268, зокрема: "– пункт 4.8. Регламенту КДКА доповнити підпунктом 4.8.5. такого змісту: "У разі встановлення дисциплінарною палатою в діях адвоката дисциплінарного проступку, за який передбачено застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю, за умови відсутності необхідного кворуму для прийняття такого рішення, дисциплінарна палата надсилає матеріали справи до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для вирішення питання про їх скерування до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури іншого регіону.".
Порядок роботи ВКДКА, її засідань та прийняття рішень з питань, що належать до її повноважень визначає Регламент Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затверджений рішенням Ради адвокатів України № 78 від 04-05.07.2014 (надалі, також – Регламент ВКДКА, Регламент № 78).
Підпунктом 2.3.17 пункту 2.3 Регламенту № 78 передбачено, що ВКДКА відповідно до своєї компетенції скеровує: заяву (скаргу) про дисциплінарний проступок адвоката до КДКА іншого регіону у разі задоволення відводу (самовідводу) більшості членів дисциплінарної палати КДКА, що має розглядати скаргу; матеріали кваліфікаційної справи до КДКА іншого регіону у разі задоволення відводу члена (членів) кваліфікаційної палати КДКА та за відсутності кворуму.
Таким чином, Рада адвокатів України врегулювала питання щодо направлення скарг у випадку неможливості провести правомочне засідання КДКА відповідного регіону, шляхом передання таких скарг до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та їх подальшого направлення правомочним КДКА.
Верховний Суд у своїй постанові від 17.10.2024 у справі № 260/10589/23 з приводу можливості передачі скарг від КДКА регіону, який в силу закону зобов`язаний розглядати таку скаргу на розгляд КДКА іншого регіону зазначено наступне:
"За правилом частини третьої статті 33 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється за адресою його робочого місця. Проте існують виключення із загального правила територіальної підвідомчості розгляду скарг стосовно адвокатів. Такі випадки виникають внаслідок об`єктивної неможливості здійснити розгляд дисциплінарної скарги відповідною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури.
Правові засади діяльності Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, мета, завдання та порядок її діяльності визначаються Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішеннями з`їзду адвокатів України, Статутом Національної асоціації адвокатів України, Правилами адвокатської етики, рішеннями Ради адвокатів України, Положенням про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури (далі – ВКДКА або Комісія), Регламентом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та іншими правовими актами України, що регулюють адвокатську діяльність.
Згідно з підпунктом 2.3.18 пункту 2.3 розділу ІІ Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 року № 78 (в редакції, чинній на час ініціювання питання про дисциплінарне провадження, порушення та вирішення дисциплінарної справи) Голова Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури скеровує для розгляду до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури скарги, що надійшли стосовно осіб, визначених статтею 66 Правил адвокатської етики, а також у разі, якщо регіональна кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури не сформована, або у разі відсутності за будь-яких причин кворуму на засіданнях кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (палати) регіону.
Відповідно до частини другої статті 66 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (далі – Правила адвокатської етики, зі змінами від 15 лютого 2019 року), у разі звернення із скаргами щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил адвокатської етики адвокатів, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, чи якщо скаржниками стосовно порушення цих Правил виступають адвокати, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, з метою забезпечення неупередженості та об`єктивності при розгляді зазначених скарг Голова Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури забезпечує перерозподіл та направлення таких заяв (скарг) для розгляду до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури іншого регіону, ніж регіон, в якому зазначений адвокат входить до органів адвокатського самоврядування.
Пунктами 22, 23 Положення № 120 також обумовлено, що у разі звернення із заявами (скаргами) щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності адвокатів, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, або якщо скаржниками виступають адвокати, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, заява (скарга), не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури в особі її Голови, з метою забезпечення неупередженості та об`єктивності при розгляді заяв (скарг), з урахуванням наближеності територіального розміщення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, не пізніше трьох днів з дня надходження заяви (скарги) приймає рішення про перерозподіл та направлення таких заяв (скарг) для розгляду до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури іншого регіону, ніж регіон, в якому зазначений адвокат входить до складу органів адвокатського самоврядування. Отримавши від Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури таку заяву (скаргу), Голова кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону перевіряє її на відповідність вимогам законодавства і цього Положення та приймає рішення про її подальший розгляд, відповідно до вимог цього Положення.
Отже, у випадках надходження скарг стосовно осіб, що належать до переліку, визначеного статтею 66 Правил адвокатської етики, а також за умов несформованості регіональної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії або відсутності кворуму на її засіданнях, скарги стосовно адвокатів передаються на розгляд кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури іншого регіону. Неможливість дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії з певних причин здійснити дисциплінарне провадження стосовно адвоката за адресою реєстрації робочого місця, не може слугувати підставою та засобом уникнення таким адвокатом відповідальності за вчинене ним порушення, а також не спростовує можливості проведення належної перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката та вчинення інших передбачених законом дій іншим органом.
Указаний висновок відповідає правовому висновку щодо застосування частини третьої статті 33 Закону № 5076-VI, висловленому Верховним Судом у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі № 826/3443/18. У цій справі Верховний Суд зазначив, що частина третя статті 33 Закону № 5076-VI встановлює загальні правила територіальної підвідомчості розгляду скарг, а наведені положення підпункту 2.3.18 пункту 2.3 розділу ІІ Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, пункти 22, 23 Положення № 120 є нормами, які конкретизують та допускають за умов об`єктивної неможливості, процедурно здійснити розгляд відповідними кваліфікаційно-дисциплінарними комісіями адвокатури дисциплінарних справи не за робочою адресою реєстрації адвоката.
Верховний Суд підкреслив, що кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури у своїй процесуальній діяльності зобов`язана керуватися рішеннями Ради адвокатів України, актами Національної асоціації адвокатів України. Рішення Ради адвокатів України в силу частини першої статті 57 Закону № 5076-VI є обов`язковими до виконання. Компетенція Ради адвокатів України дає право у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом деталізувати у своїх рішеннях певні процедурні моменти діяльності Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зокрема, при наявності певних умов, які не відображенні в статті 33 Закону № 5076-VI перенаправлення скарги на дії адвоката до іншої Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для подальшого розгляду та прийняття рішення, що не порушує при цьому положення вказаної статті, а навпаки регулює дотримання принципу правової визначеності. Як указав Верховний Суд, такий його висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 826/5376/17. Вказане дає підстави для висновку, що органи адвокатського самоврядування зобов`язані входити до системи Національної асоціації адвокатів України, керуватися Статутом НААУ, їх актами.
Суд зазначає, що правове регулювання та обставини справи у справі № 826/3443/18, в якій Верховний Суд висловив позицію, не є тотожними до справ, що розглядається. Проте наведений підхід щодо застосування частини третьої статті 33 Закону № 5076-VI підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
У справі, що розглядається, відповідно до рішення Ради адвокатів України від 15 грудня 2021 року № 128 "Про неповноважність та неправомочність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва здійснювати свої функції", рішення Ради адвокатів України від 28 січня 2022 року № 6 "Організаційні питання визнання неповноважності звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва на прийняття рішень від 07.11.2021 та відсутність юридичних фактів", т.в.о. керівника Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва (тобто за адресою робочого місця позивачки) листом від 10 жовтня 2023 року надіслав голові Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури скаргу ОСОБА_2 на адвокатку ОСОБА_1 для подальшого скерування та розгляду кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури іншого регіону.
Голова Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, направляючи листом від 18 жовтня 2023 року № 1811 голові Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області скаргу ОСОБА_2 , виходив, зокрема, з того, що відповідно до рішення Ради адвокатів України від 15 грудня 2021 року № 128 Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури міста Києва вважається не сформованою у відповідно до Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що є наслідком відсутності кворуму в кваліфікаційній і дисциплінарній палаті Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва для прийняття рішень та здійснення повноважень, визначених статтею 50 Закону № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
З огляду на відсутність кворуму в кваліфікаційній і дисциплінарній палаті Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, Голова Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у межах своїх повноважень та на підставі чинного законодавства, скерував скаргу ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області для її подальшого розгляду.
Отже, суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про те, що дисциплінарне провадження відносно позивачки не могло здійснюватися Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Закарпатської області.".
В аналізованій постанові Верховний Суд вказав на правомірність дій голови регіональної КДКА щодо направлення скарги до Вищої КДКА з огляду на відсутність компетенції регіональної КДКА. Суд вважає за можливе застосувати вказані висновки до правовідносин у даній справі.
Відповідно до обставин даної справи, позивач звернувся до КДКА Івано-Франківської області із двома скаргами.
Перша скарга стосується адвоката ОСОБА_3 , як зазначено в поданій скарзі, члена кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Відповідно до витягу з протоколу звітно-виборної конференції адвокатів Івано-Франківської області від 08.09.2017, ОСОБА_3 обраний членом дисциплінарної палати КДКА Івано-Франківської області.
Відповідно до витягу з протоколу чергового засідання Ради адвокатів Івано-Франківської області № 6/08 від 01.07.2025, прийнято рішення про припинення повноважень ОСОБА_3 за станом здоров`я.
ОСОБА_1 звернувся до відповідача із скаргою на члена КДКА – ОСОБА_3 29.09.2025. Дана скарга була зареєстрована КДКА в Івано-Франківській області 29.09.2025 під номером 97
Таким чином, станом на день подання ОСОБА_1 скарги на дії адвоката ОСОБА_3 , останній не був членом дисциплінарної палати КДКА, у зв`язку з чим така скарга підлягала розгляду КДКА Івано-Франківської області.
Голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області Попадинець Р.Д., на виконання вимог частини 6 статті 50 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" у зв`язку з неможливістю провести правомочне засідання КДКА Івано-Франківської області, направив скаргу ОСОБА_1 № 97 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури листом від 01.10.2025 за вих. № 207.
Таким чином, відповідачем дотримано вимоги щодо строку – трьох днів з дня надходження скарги, для передання до дисциплінарної палати для перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, яка у зв`язку з неможливістю передання дисциплінарній палаті КДКА регіону була направлена до Вищої КДКА.
З огляду на вищезазначені норми права, такі дії відповідача узгоджуються з актуальним нормативно-правовим регулюванням та відповідають вимогам закону.
Друга скарга позивача стосується адвоката ОСОБА_4 , як зазначено в поданій скарзі, члена кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Відповідно до витягу з протоколу звітно-виборної конференції адвокатів Івано-Франківської області від 08.09.2017, ОСОБА_4 обраний членом дисциплінарної палати КДКА Івано-Франківської області. 
29.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із скаргою на члена КДКА – ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю в даного адвоката базових знань норм матеріального та процесуального права. Дана скарга була зареєстрована КДКА в Івано-Франківській області 29.09.2025 під номером 98.
Відомості про припинення в ОСОБА_4 повноважень члена дисциплінарної палати КДКА Івано-Франківської області станом на день подання позивачем скарги в суду відсутні. Матеріали справи таких доказів не містять.
Голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області ОСОБА_11 , на виконання пункту 22 "Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність" у зв`язку з обранням ОСОБА_4 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області, направив скаргу ОСОБА_1 № 98 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури листом від 01.10.2025 за вих. № 206.
Таким чином, відповідачем дотримано вимоги щодо строку – трьох днів з дня надходження скарги, для передання до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
З огляду на вищезазначені норми права, такі дії відповідача узгоджуються з актуальним нормативно-правовим регулюванням та відповідають вимогам закону.
Із суті позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує процедурні питання бездіяльності відповідача, зокрема в частині відсутності реакції на подані позивачем скарги.
Однак, такі доводи позивача спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
Норми аналізованих нормативно-правових актів передбачають необхідність повідомлення адвоката та особи, яка подала скаргу про дату, час та місце розгляду дисциплінарної скарги та про прийняте за результатами розгляду скарги рішення. Таким чином, суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено повідомлення особи, яка подала скаргу про передачу такої скарги до дисциплінарної палати чи Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Однак, голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області Попадинець Р.Д., 01.10.2025 направив позивачу лист № 205 від 01.10.2025, яким повідомив ОСОБА_1 про те, що подані позивачем скарги від 29.09.2025 були направлені до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Однак, даний лист повернувся 20.10.2025 на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області із відміткою "за закінченням терміну зберігання".
Суд звертає увагу, що аналізованими актами, щодо надсилання повідомлень адвокату та особі, яка подала скаргу, закріплено правило надсилання відповідних повідомлень та листів на поштову адресу чи електронну пошту особи, яка вказана в поданій нею скарзі.
Суд звертає увагу на те, що в скаргах № 97 та № 98 зазначена адреса позивача: АДРЕСА_1 . Зазначений вище лист-повідомлення про передання скарг на розгляд Вищої КДКА було надіслано позивачу на адресу: АДРЕСА_1 . Зважаючи на це, відповідачем дотримано вимоги законодавства та вчинено всі необхідні дії для забезпечення дотримання прав позивача.
З приводу заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 35000 євро, суд звертає увагу позивача на таке.
Стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди обґрунтоване позивачем тим, що при відвідуванні позивачем офісу відповідача, останній відкрито ображав та давав негативні оцінки особі позивача.
Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відносини з приводу відшкодування завданої моральної шкоди регулюються нормами Цивільного кодексу України (надалі, також – ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до частини 2 цієї статті, моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до частини 4 статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Також норми ЦК України передбачають одноразове відшкодування моральної шкоди.
Наявність зазначених вище обставин з урахуванням розподілу тягаря доказування підлягає доказуванню особою, яка заявляє вимогу про відшкодування моральної шкоди.
Верховний суд у своїй постанові від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20 зазначає, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом – моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
Беручи до уваги дані положення, суд звертає увагу на наступне.
У своїй позовній заяві, позивач вказує, що при відвідуванні позивачем офісу відповідача, останній відкрито ображав та давав негативні оцінки особі позивача.
Проаналізувавши зміст доводів позивача, суд не вбачає наявності фактів, про які зазначає позивач у своїй позовній заяві. Суд звертає увагу позивача, що ним не конкретизовано суть протиправної поведінки посадової особи відповідача, а предметом розгляду в даній адміністративній справі була бездіяльність щодо розгляду скарг позивача. Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази заподіяння позивачу моральної шкоди. Зважаючи на ці обставини, суд робить висновок про недоведеність позивачем наявності моральної шкоди, наведені позивачем факти не підтверджуються фактичними обставинами справи, а належних доказів наявності обставин, про які зазначає позивач суду не надано.
Також, в контексті аналізу даного питання, суд звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2025 у справі № 9901/54/19, відповідно до змісту якого: "144. Велика Палата зауважує, що саме лише визнання Спірного рішення протиправним і його скасування не є безумовним підтвердженням наявності обставин, які в силу статті 23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди, та не звільняє позивачку від обов`язку доказування обставин і фактів, якими обґрунтовується позов у цій частині вимог.".
Зважаючи на викладені правові висновки Верховного Суду та фактичні обставини справи, суд робить висновок про недоведеність позивачем факту заподіяння йому моральної шкоди, зважаючи на що у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).
Крім того, згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про необґрунтованість позовних вимог, з огляду на що у задоволенні позову необхідно відмовити.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні позову відмовити. 
Копію рішення надіслати учасникам справи.
Відповідачу копію цього рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );
відповідач – Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Івано-Франківської області (код ЄДРПОУ 20546114, вул. Короля Данила, буд. 14-Б, м. Івано-Франківськ, 76010).

Суддя  Главач І.А. 

Рішення складене в повному обсязі 13 лютого 2026 р.