Єдиний унікальний номер 205/19183/25

Єдиний унікальний номер 205/19183/25
 
Провадження № 2/205/1877/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – 
ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2025 року ТОВ «ФК Єврокредит» через систему «Електронний суд» звернуся до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який зареєстрований судом 17 грудня 2025 року.
Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 22 грудня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач у своєму позові посилався на те, що 24 травня 2021 року між АТ «Мегабанк» і відповідачем було укладено кредитний договір № TDВ.2021.0015.14407, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит, встановивши кредитний ліміт у розмірі до 200 000 грн. строком на 12 місяців, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних. 03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» і ТОВ «Мустанг Фінанс» було укладено договір факторингу № GL1N426240, відповідно до умов факторингу банк відступив, а ТОВ «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № TDВ.2021.0015.14407 від 24 травня 2021 року. 27 грудня 2024 року між ТОВ «Мустанг Фінанс» і ТОВ «ФК Єврокредит» було укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № TDВ.2021.0015.14407 від 24 травня 2021 року, укладеним між АТ «Мегабанк» і ОСОБА_1 . Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, чим порушила умови договору, тому станом на 03 вересня 2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитними зобов`язаннями становить 33 043 грн. 21 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 999 грн. 31 коп. та заборгованості по відсоткам у розмірі 23 043 грн. 90 коп. Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитом у розмірі 33 043 грн. 21 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 11 200 грн. Представник позивача просив розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. У своїй заяві від 03 лютого 2026 року зазначила, що позовні вимоги визнає частково.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 24 травня 2021 року між АТ «Мегабанк» і відповідачем було укладено кредитний договір № TDВ.2021.0015.14407, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит, встановивши кредитний ліміт у розмірі до 200 000 грн. строком на 12 місяців, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних (а.с. 17-21).
03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року (а.с. 63-64,), між АТ «Мегабанк» і ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений договір № GL1N426240 про відступлення права вимоги.
27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» і ТОВ «ФК Єврокредит» було укладено договір факторингу № 1/12, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги за кредитним договором № TDВ.2021.0015.14407 від 24 травня 2021 року (а.с. 57-61, 62).
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором № TDВ.2021.0015.14407 від 24 травня 2021 року становить 33 043 грн. 21 коп. (а.с. 29).
Відповідач свої зобов`язання не виконала, грошові кошти не повернула, відсотки не сплатила.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ОСОБА_1 добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № TDВ.2021.0015.14407 від 24 травня 2021 року у розмірі 33 043 грн. 21 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 999 грн. 31 коп. та заборгованості по відсоткам у розмірі 23 043 грн. 90 коп.
Стосовно вимоги про стягнення з відповідача правничої допомоги у розмірі 11 200 грн., суд приходить до таких висновків за наступних підстав.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так позивачем в обґрунтування вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200 грн. було надано копію договору про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року (а.с. 74-77), акт приймання-передачі наданих послуг (а.с. 81), копію ордеру та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 72, 73).
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, стороною позивача не надано до матеріалів справи доказів сплати позивачем 11 200 грн. за надання правової допомоги, тому суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають, оскільки їх понесення не доведено доказами.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. (а.с. 1), який слід стягнути з відповідача на користь позивача, враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено.
Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Єврокредит», складає 35 465 грн. 61 коп. (33 043 грн. 21 коп. + 2 422 грн. 40 коп. = 35 465 грн. 61 коп.).

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 525, 526, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1050, ч. 1 ст. 1077 ЦК України, ч. 1, 3 ч. 3 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263-265, ч. 4 ст. 268 ЦПК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (ЄДРПОУ 40932411, юридична адреса: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105) заборгованість за кредитним договором № TDВ.2021.0015.14407 від 24 травня 2021 року у розмірі 33 043 (тридцять три тисячі сорок три) гривні 21 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 999 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 31 коп. та заборгованості по відсоткам у розмірі 23 043 (двадцять три тисячі сорок три) гривень 90 коп., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 коп., а всього 35 465 (тридцять п`ять тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень 61 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: