Справа № 766/19435/24
н/п 2/766/1696/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючої судді Шестакової Я.В.
за участю секретаря Сивкович О.А.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача адвоката Мороз А.І.
представника відповідача Добрінової Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Херсонелектротранс» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зміну дати звільнення, зміну формулювання причини звільнення та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача – ОСОБА_2 в листопаді 2024 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить, з урахуванням заяв про зміну та збільшення розміру позовних вимог від 18.02.2026 року, від 17.04.2025 року та від 23.01.2026 року: 
визнати незаконним та скасувати наказ від 01 жовтня 2024 року №150-К «Про звільнення водія тролейбуса 3 класу – ОСОБА_1 »; 
змінити дату звільнення на дату ухвалення судового рішення по справі та формулювання причини звільнення відповідно до частини першої статті 38 КЗпП України за власним бажанням;
стягнути з Міського комунального підприємства «Херсонелектротранс» (код ЄДРПОУ 03328635, вул. Залаегерсег, 12, м. Херсон, Херсонська область, 73036) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 20000 грн. (двадцять тисяч гривень нуль копійок) моральної шкоди; 
стягнути з Міського комунального підприємства «Херсонелектротранс» (код ЄДРПОУ 03328635, вул. Залаегерсег, 12, м. Херсон, Херсонська область, 73036) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 282570,12 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач станом на 2024 року працювала в Міському комунальному підприємстві «Херсонелектротранс» на посаді водія тролейбуса. Наказом від 01.10.2024 року №150-К «Про звільнення водія тролейбуса 3 класу – ОСОБА_1 » Позивачку звільнено з посади водія тролейбуса служби експлуатації з 03.10.2024 року згідно пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором. З даним наказом про звільнення вона не згодна, як незаконним, оскільки на думку позивача порушено вимогу щодо службового розслідування, відповідачем при прийнятті рішення про звільнення не взято до уваги, що наведена у наказі про звільнення подія не призвела до заподіяння шкоди. Крім того, випадок обриву контактної мережі викликаний незадовільним технічним станом мережі та не залежав від фаховості позивачки, кожен водій підприємства постійно є учасником схожих подій (обрив контактної мережі). У зв`язку із вищезазначеним позивач звернулась до суду з метою захисту свої прав. 
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.12.2024 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.11.2025 року визнано явку позивача обов`язковою.
07.01.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що ОСОБА_1 порушила ряд правил та інструкцій під час експлуатації тролейбуса, експлуатувала рухомий склад (тролейбусу) з пошкодженими елементами струмоприймача, що призвело до обриву контактної мережі та не прийняла заходів безпеки після обриву проводу, крім того, протягом останнього року тричі притягалася до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення трудової дисципліни. Таким чином, звільнення позивачки було законним, оскільки вона систематично порушувала без поважних причин покладені на неї обов`язки, зазначив, що вимоги про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
16.07.2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у яких зазначено, що позивач у позові наголошує на тому, що потребує з`ясування і доведення з боку відповідача: чи є вина в цих порушеннях позивача; чи її дії, бездіяльність призвели до експлуатації рухомого складу з тріщинами, деформаціями та зломами елементів струймоприймача. Позивач, акцентує увагу на тому, що тріщина щоки струмоприймача відбулась під час експлуатації нею тролейбуса №473, така несправність, її виникнення, не залежить від дій, вини водія. При цьому, для висновків про наявність деформації щоки струмоприймача перед випуском на лінію тролейбуса №473, жодних передумов у Позивача не було. Після виникнення несправності Позивачка діяла згідно Правил, а саме вжила заходів щодо усунення несправності (заміну щоки), дотримуючись необхідних застережних заходів та рухалася у депо після прибуття аварійної служби з огляду на відомості наданого Відповідачем технічного журналу тролейбусу №473, 24.09.2024 року стоїть штамп згідно якого тролейбусу проведено ЩО (щоденний огляд) і він придатний до експлуатації з підписом майстра, а також штамп згідно якого тролейбус проведено ТО-1 і він придатний для експлуатації із підписом майстра ТО 2. Також стоїть підпис водія ОСОБА_1 згідно якого тролейбус прийнятий в стані, який відповідає вимогам Правил експлуатації трамвая та тролейбуса. Стоїть відмітка «роботи згідно ТО-1» із підписами двох майстрів. Жодна з подій, яка наведена Відповідачем як порушення Позивачкою трудової дисципліни не були предметом розгляду атестаційної комісії. Зважаючи на викладене позивач позов підтримує та просить його задовольнити.
23.01.2026 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі у яких зазначено, що позивач особисто ознайомившись із оголошеною в судовому засіданні позицією представника Відповідача, вважає її для себе образливою, оцінює відношення безпосереднього керівництва, яке вбачається із допущених висловлювань у справі й повідомленого суду ставлення до особи Позивачки («Лена-проблема» тощо), упередженою і принижуючою її як працівника й особистості, що спонукало до констатації не бажання продовжувати трудові відносини з відповідачем та просити змінити формулювання вимоги про поновлення на посаді проханням змінити дату звільнення з дня ухвалення рішення суду по справі та формулювання причини звільнення відповідно до частини першої статті 38 КЗпП України за власним бажанням. Позивачка, з моменту незаконного звільнення з роботи, перебувала у вимушеному прогулі, а застосована підстава звільнення позбавила позивачку можливості безперешкодно влаштуватись до іншого місця роботи за спеціальністю. Так, як роз`яснено в Херсонському обласному центрі зайнятості, внесена відповідачем до електронних реєстрів підстава для звільнення позивачки, є безумовною перешкодою для прийняття потенційними роботодавцями пропозиції кандидатури позивачки на відповідальні посади в тому числі пов`язанні з керуванням автотранспортом.
26.01.2026 року від представника відповідача надійшли письмові заперечення щодо заяви представника позивача від 23.01.2026 року, у яких вказано, що змінити формулювання причин звільнення можна тоді, коли є законна підстава для звільнення, роботодавець здійснив звільнення, але на підставі іншої норми законодавства - тієї, що не відповідає обставинам звільнення, отже такої, що є незаконною, - і тоді, сам факт звільнення є законним, але вказана роботодавцем підстава - незаконною, тому і підлягає зміні на ту, яка буде законною. При поновленні працівника на роботі сам факт звільнення є незаконним, тобто були відсутні будь-які підстави для такого звільнення, відповідно не можна змінити і підставу для звільнення - вона за будь-яких умов буде незаконною. 
Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги, просили їх задовольнити..
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, згідно наказу МКП «Херсонелектротранс» про прийняття на роботу від 01.11.2021 року №287-к ОСОБА_1 з 04.11.2021 року прийнято на посаду водія тролейбуса 3 класу.
Згідно службової записки від 04.04.2024 року складеної начальником СРРС О.М. Будаєвим, водій - ОСОБА_1 тролейбуса №473, при виїзді з території депо не вивернула кермо та заїхала на зелену зону на бордюр. Згодом зламаний правий кут бампера, загнутий підп?ятник передньої двері, потребує заміни. Тролейбус №473 знаходився в неробочому стані (т.1 а.с. 45). 
У письмових поясненнях ОСОБА_1 від 08.04.2024 року, за кермом тролейбусу № 473 знаходилась позивачка, саме цей транспортний засіб стояв «в угол клумбы», виїжджаючи з якого вона «об бордюр зацепила правую сторону бампера» (т.1 а.с.44).
Згідно наказу від 10.04.2024 року №44 водію тролейбуса ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової та виробничої дисципліни (т.1 а.с. 43).
ОСОБА_1 відмовилась ознайомлюватись з наказом від 10.04.2024 року про що начальником ВПтКЗ ОСОБА_3 , начальником служби ОСОБА_4 та фахівцем з персоналу та діловодства ОСОБА_5 складено Акт №1-208 від 12.04.2024 року (т.1 а.с.47).
Згідно службової записки від 07.08.2024 року складеної інженером з організації руху ОСОБА_6 , 06.08.2024 року на площі ім. Дубинди стався інцидент на проїжджій частині біля кінцевої зупинки за участі водіїв тролейбусів №№ 357, 486: ОСОБА_7 і ОСОБА_1 , який міг призвести до дорожньо-транспортної пригоди. За свідченнями ОСОБА_7 від 07.08.24р., вона намагалася об?їхати тролейбус № 486, за кермом якого була ОСОБА_1 і який стояв на початку зупинки, але почав рухатися. Щоб не зіткнутися з нею, вимушена була виконати маневр ліворуч, зупинилась і висадила пасажирів посеред проїжджої частини, а потім поїхала по колу для розвороту. ОСОБА_1 в пояснювальній записці від 07.08.24р. зазначила, що зупинила свій тролейбус у кінці зупинки для перестановки штанг, щоб здійснити поворот праворуч і поїхати в депо. В той момент, коли вона почала рух, ОСОБА_7 , намагаючись перешкодити руху її тролейбусу, здійснила маневр праворуч та зупинила свій тролейбус № 357 ледь не пошкодивши ліве дзеркало заднього виду, майже поперек дороги. Потім висадила пасажирів, повернула ліворуч та поїхала по колу. Вказані події спричинило порушення графіків руху тролейбусів (т.1 а.с. 37-38).
Відповідно до наказу від 08.08.2024 року №101 водію тролейбуса ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової та виробничої дисципліни. ОСОБА_1 ознайомлена з наказом 09.08.2024 року (т.1 а.с. 36).
Згідно службової записки від 03.09.2024 року складеної начальником служби експлуатації Р.С. Добріновою, 02.09.2024 року водій тролейбуса - ОСОБА_1 , виїжджаючи місця стоянки, під час руху тролейбуса заднім ходом, не справилася управлінням, не оцінила реальну відстань до тролейбуса № 501, що стояв позаду, зачепила та пошкодила його передній правий ліхтар (поворот) т капот. В результаті зіткнення пошкоджені і задні ліві ліхтарі (повор- габарит) тролейбуса № 484, яким керувала ОСОБА_1 , Зазначена транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм тролейбуса - ОСОБА_1 Правил дорожнього руху (т.1 а.с. 32). 
Згідно наказу від 03.09.2024 року №106 водію тролейбуса ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової та виробничої дисципліни. ОСОБА_1 ознайомлена з наказом 06.09.2024 року (т.1 а.с. 31).
Наказом директора МКП «Херсонелектротранс» від 01.10.2024 року № 150-К було звільнено водія тролейбуса 3 класу – ОСОБА_1 на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором (т.1 а.с.19-20).
У мотивувальній частині вищезазначеного наказу вказано, що експлуатація рухомого складу з тріщинами, деформаціями та зломами елементів струмоприймача- є порушенням Правил експлуатації трамвая і тролейбуса, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 03.02.2020 року №36 (п.IX.4.9); неприйняття заходів безпеки водієм тролейбуса - ОСОБА_1 щодо попередження транспорту і пішоходів про знаходження контактного проводу під напругою 600 В на проїжджій частині є грубим порушенням посадових обов?язків, Правил експлуатації трамвая і тролейбуса та вимог інструкції з охорони праці, а саме: п.6.10 «Посадової інструкції водія тролейбуса, затвердженої наказом директора «Херсонелектротрансу» від 01.08.2005р. № 223: «Водій тролейбуса, що допустив пошкодження контактної мережі, зобов?язаний зупинити тролейбус в безпечному місці, включити аварійну сигналізацію, вжити заходів безпеки і попереджати транспорт, який проїжджає і пішоходів про небезпеку»;
п. 5.4 Інструкції з охорони праці для водія тролейбуса №69, затвердженої наказом директора «Херсонелектротранс» від 28.09.2020 р. № 273: «При обриві контактного проводу і падінні його на землю водій зобов?язаний до приїзду машини технічної допомоги не допускати небезпечного наближення пішоходів та транспорту до проводу».
ОСОБА_1 неодноразово порушувала посадові обов`язки водія тролейбуса, за що тричі притягалась до дисциплінарної відповідальності (оголошено догани за наказами директора від 10.04.2024р. № 44, від 08.08.2024р. № 101, від 03.09.2024р. № 106), на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, ч.2 ст. 5 Закону України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану.
Згідно наказу від 27.09.2024 року №114 створено комісію для службового розслідування факту обриву контактного проводу 24.09.2024 року в наступному складі: голови комісії – головного інженеру ОСОБА_8 , членами комісії: начальник служби експлуатації – Добрінова Р.С., головний енергетик – Гуков В.Д., водій тролейбуса 1 класу ОСОБА_9 (т.1 а.с.108).
Згідно протоколу засідання комісії з розслідування обриву контактного проводу на Миколаївському шосе 24.09.2024 року складеного 30.09.2024 року головою комісії – головним інженером ОСОБА_8 , членами комісії: начальник служби експлуатації – Добрінова Р.С., головний енергетик – Гуков В.Д., водій тролейбуса 1 класу ОСОБА_9 , а також водій тролейбуса 1 класу ОСОБА_10 , водій тролейбуса 3 класу ОСОБА_1 , було вирішено звільнити водія тролейбуса 3 класу ОСОБА_1 за систематичне невиконання посадових обов`язків (т.1 а.с. 21-23).
У вказаному протоколі підтверджено факт використання тріснутої щоки у струмоприймачі, яку ОСОБА_1 сховала та встановлено факт неприйняття заходів безпеки від ураження струмом.
Начальник служби експлуатації - Добрінова Р.С., водій тролейбуса 1 класу - ОСОБА_11 , начальник адміністративно-господарчого відділу - 3уб Ю.В. склали акт від 24.09.2024 року про те, що 24.09.2024 року об 11 год. 10 хв. прибули на перехрестя Миколаївського шосе і провулку Козацького, де стався обрив контактного проводу на автоматичній стрілці. Шляхом опитування електромонтерів контактної мережі: ОСОБА_12 і ОСОБА_13 встановлено, що обрив стався після проходження тролейбусом № 473 під керуванням водія - ОСОБА_1 , автоматичної стрілки під напругою 600 В, в результаті чого розійшлися штанги і одна з них (ліва) перебила контактний провід.
При огляді транспортного засобу виявлено підпал на лівій штанзі і заміну щок струмоприймача на нові, що не були в експлуатації. Демонтованих щок, які, ймовірно, були пошкоджені, не знайдено. Водій тролейбуса - ОСОБА_1 спочатку наполягала на тому, що щоки були встановлені за день до цього випадку, а потім визнала, що вони нові (т.1 а.с.24).
ОСОБА_1 25.09.2024 року склала пояснювальну записку у якій зазначила, що вона працювала на дев`ятому маршруті, здійснюючи поворот по Миколаївському шосе на проспект Козацький, впала штанга та обірвала провід (т.1 а.с.25). 
ОСОБА_10 24.09.2024 року надав пояснення Директору МКП «Херсонелектротранс» у яких зазначив, що він 24.09.2024 року під`їхав по Миколаївському шосе до перехрестя з пр. Козацького і побачив обірваний провід контактної мережі, поруч стояв тролейбус під керуванням ОСОБА_1 яка стояла на драбині тролейбуса і міняла щоку на стумоприймачу штанги. Провід обірвався при проходженні автоматичної стрілки тролейбусом, при цьому водій не забезпечила безпеку транспорту, що проїжджав мимо, не поставила знак аварійної зупинки (т.1 а.с. 26).
До матеріалів позовної заяви представником позивача долучено копію виписки від 16.10.2024 року із посадової інструкції водія тролейбуса МКП «Херсонелектротранс», затвердженої наказом директора МКП «Херсонелектротранс» від 01.08.2005 року №223 згідно якої п. 6.10 « Водій тролейбуса, що допустив пошкодження контактної мережі, зобов' язаний зупинити тролейбус в безпечному місці, включити аварійну сигналізацію, вжити всіх заходів безпеки і попереджати транспорт, який проїжджає і пішоходів про небезпеку...» (т.1 а.с.30).
Відповідно до журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці МКП «Херсонелектротранс» розпочатого 04.01.2021 року, ОСОБА_1 12.01.2024 року повторно проінструктована про що свідчить її підпис у журналі (т.1 а.с. 104-106).
03.03.2025 року представником відповідача долучено до матеріалів справи журнал реєстрації інструктажів водійського складу з підписом ОСОБА_1 , журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці з підписом ОСОБА_1 , протокол маршрутного інструктажу №22 від 19.09.2024 року та технічний журнал тролейбусу № 473 (т.1 а.с. 230 -241).
Згідно наказу від 30.04.2024 року №53 затверджено зміни посадової інструкції водія тролейбуса МКП «Херсонелектротранс» затвердженої наказом директора від 01.08.2005 року №223 у вигляді перекладу її змісту на українську мову (т.2 а.с. 85).
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що був свідком того, як упали штанги і вдарили по контактному проводу на перехресті Миколаївського шосе і провулка Козацький, так як їхав за позивачем за кермом свого тролейбуса. Обірваний провід зачепив проїжджаюче пересічне авто по криші, але авто не спинилося поїхало далі. Два проводи висіли 1 метр від асфальту. Під`їхавши до позивачки ОСОБА_10 побачив що вона міняє щоки на тролейбусі, повідомив їй що в першу чергу треба ставити огородження і причепити червону ганчірку, та чекати поки не приїде ремонтна бригада, а все інше потім. ОСОБА_1 стала біля огородження, а ОСОБА_10 сам заліз поміняв щоки на тролейбусі. Також, свідок зазначив, що інструктажі МКП «Херсонелектротранс» проводяться щомісячно, квартально та позачергово. На інструктажах обговорюється все, що стосується правил експлуатації тролейбуса і посади подія. Після інструктажів працівники ставлять свої підписи у відповідних відомостях, у разі не проходження інструктажу водій не допускається до роботи. Крім того, свідок пояснив, що відносини колективу з позивачем були нормальні.
Відповідно до розпорядження начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області від 14.04.2025р. N? 320р «Про припинення міського комунального підприємства «Херсонелектротранс» у результаті реорганізації шляхом приєднання до комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради» припинено юридичну особу - міське комунальне підприємство «Херсонелектротранс» (код ЄДРПОУ 03328635), реорганізувавши шляхом приєднання до комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради (т.2, а.с.108-111).
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.
Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення, якими є догана і звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Разом з тим саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Згідно зі статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.
Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування всіх обставин його вчинення, в тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.
Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.
Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності не має значення, чи призвів вчинений ним дисциплінарний проступок до настання реальних негативних наслідків - для накладення дисциплінарного стягнення цілком достатньо фіксації самого факту винного вчиненого працівником порушення трудової дисципліни, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення.
Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 липня 2019 року у справі № 359/4316/17 (провадження № 61-25878св18) та від 30 березня 2020 року у справі № 489/7807/18 (провадження № 61-15378св19).
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду трудових спорів» за №9 від 06.11.1992 року, за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Відповідно до роз`яснень викладених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду трудових спорів» за № 9 від 06.11.1992 року, судами необхідно з`ясувати в чому конкретно виявилося порушення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.3. ст.40 КЗпП України; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених ст.ст. 1471, 148, 149 КЗпП України правила і порядку застосування дисциплінарних стягнень.
Відповідно до ч. 3 ст. 149 КЗпП України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частин першої, третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, як було встановлено судом під час розгляду справи, позивачка ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з МКП «Херсонелектротранс» та працювала на посаді водія тролейбуса, що підтверджується наказом про прийняття на роботу.
З матеріалів справи вбачається, що у період трудових відносин позивачка неодноразово порушувала трудову та виробничу дисципліну, за що притягувалася до дисциплінарної відповідальності, а саме: наказами від 10.04.2024 року №44, від 08.08.2024 року №101, від 03.09.2024 року №106, якими їй оголошено догани. Вказані накази не були скасовані у встановленому законом порядку, а отже є чинними та свідчать про наявність систематичного невиконання позивачкою трудових обов`язків.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Як встановлено судом, підставою для звільнення позивачки стало вчинення нею чергового дисциплінарного проступку, який полягав у порушенні правил експлуатації тролейбуса та вимог охорони праці, що призвело до обриву контактного проводу, який перебував під напругою 600 В.
Згідно з протоколом засідання комісії з розслідування від 30.09.2024 року встановлено, що позивачка використовувала несправний елемент струмоприймача (тріщину щоку), про що їй було відомо, однак перед виїздом на маршрут вона не вжила заходів щодо усунення несправності та не зафіксувала її у технічному журналі. Крім того, позивачка після обриву контактного проводу не вжила необхідних заходів безпеки щодо попередження учасників дорожнього руху про небезпеку ураження електричним струмом.
Вказані обставини також підтверджуються актом від 24.09.2024 року, поясненнями свідка ОСОБА_10 , а також поясненнями самої позивачки.
Крім того, судом встановлено, що позивачка була належним чином ознайомлена з вимогами посадової інструкції та інструкції з охорони праці, що підтверджується її підписами у журналах інструктажів. Відповідно до пункту 6.10 посадової інструкції водій тролейбуса зобов`язаний у разі пошкодження контактної мережі вжити всіх заходів безпеки та попередити транспорт і пішоходів про небезпеку, а згідно з інструкцією з охорони праці — не допускати наближення осіб до проводу, що перебуває під напругою.
Таким чином, позивачка, будучи обізнаною про свої посадові обов`язки та вимоги безпеки, допустила їх порушення, що свідчить про наявність її вини у формі необережності та відсутність поважних причин невиконання трудових обов`язків.
Оцінюючи характер вчиненого проступку, суд враховує, що дії позивачки призвели до обриву контактного проводу, який перебував під високою напругою, що створювало реальну загрозу життю та здоров`ю учасників дорожнього руху, а отже такий проступок обґрунтовано віднесений роботодавцем до тяжких.
З огляду на те, що позивачка раніше неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності, належних висновків для себе не зробила та знову допустила порушення трудових обов`язків без поважних причин, суд приходить до висновку про наявність у відповідача правових підстав для розірвання трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Доводи позивачки щодо незаконності звільнення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються дослідженими судом доказами.
Окремо, суд вважає за доцільне також зазначити, що відповідно до частини першої статті 43 Кодексу законів про працю України розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема, пунктом 3 частини першої статті 40 цього Кодексу, допускається лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з працівником з ініціативи роботодавця без попередньої згоди профспілкового органу допускається у випадках, прямо визначених законом, зокрема у разі відсутності на підприємстві первинної профспілкової організації.
Як встановлено судом, відповідно до розпорядження начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області від 14.04.2025 року № 320-р «Про припинення міського комунального підприємства «Херсонелектротранс» у результаті реорганізації шляхом приєднання до комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради» юридичну особу МКП «Херсонелектротранс» (код ЄДРПОУ 03328635) припинено шляхом реорганізації.
З огляду на припинення юридичної особи роботодавця внаслідок реорганізації, а також відсутність доказів функціонування на момент звільнення позивачки виборного органу первинної профспілкової організації на підприємстві, суд дійшов висновку, що вимога щодо отримання попередньої згоди профспілкового органу у даному випадку не підлягала застосуванню.
Крім того, відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану норми статті 43 КЗпП України щодо обов`язковості отримання попередньої згоди профспілкового органу на звільнення працівника не застосовуються, крім випадків звільнення працівників, обраних до профспілкових органів.
Доказів того, що позивачка була членом виборного профспілкового органу, матеріали справи не містять.
Таким чином, відсутність згоди профспілкового органу на звільнення позивачки не свідчить про порушення відповідачем вимог трудового законодавства.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. 
Керуючись ст. ст. 12, 19, 77-81,89,  263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Херсонелектротранс» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу – відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.03.2026 року

Суддя	Я. В. Шестакова