КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 759/19180/25
номер провадження: 22-ц/824/5871/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А., 
за участю секретаря - Габунії М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Цокало Тетяни Михайлівни на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року у складі судді Петренко Н.О., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 29 листопада 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (далі - ТОВ «Слон кредит») (первісний кредитор) надав відповідачу кредит у сумі 25 000 грн 00 коп. на умовах платності (2,5% в день) та строковості (до 23 листопада 2024 року). ТОВ «Слон кредит» виконало зобов`язання, перерахувавши 25 000 грн 00 коп. на картку відповідача № НОМЕР_1 . Проте відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №1317939 від 29 листопада 2023 року, укладеним між ним та ТОВ «Слон кредит».
Позивач вказував, що 24 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відступило ТОВ «Слон кредит» право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором. Станом на дату подання позову заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №1317939 від 29 листопада 2023 року за період дії договору (з 29 листопада 2023 року по 23 листопада 2024 року) становить 230 620 грн 44 коп., з яких: 24 999 грн 50 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 205 620 грн 94 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом.
З урахуванням наведеного, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1317939 від 29 листопада 2023 року в загальному розмірі 230 620 грн 44 коп., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1317939 від 29 листопада 2023 року у загальному розмірі 230 620 грн 44 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судові витрати у загальному розмірі 12 422 грн 40 коп., які складаються із: судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.; витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп.
Рішення суду мотивоване тим, що 29 листопада 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1317939, на виконання якого відповідачу надано кредит у розмірі 25 000 грн 00 коп. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 230 620 грн 44 коп. 24 грудня 2024 року право вимоги за цим зобов`язанням на підставі договору факторингу № 24122024 перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Оскільки позивач підтвердив зазначені обставини належними та допустимими доказами, а відповідач не подав відзиву, не надав доказів належного виконання зобов`язання та не спростував розрахунку заборгованості, то суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.Крім того суд поклав на відповідача обов`язок відшкодувати позивачу понесені судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп., визнавши їх документально підтвердженими, обґрунтованими та співмірними із предметом спору.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Цокало Т.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить його змінити шляхом: 
зменшення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №1317939 від 29 листопада 2023 року в частині стягнення процентів з 205 620 грн 94 коп. до 156 652 грн 00 коп., загальний розмір заборгованості зменшити з 230 620 грн 00 коп. до 184 374 грн 50 коп.;
зменшення судових витрат, понесених позивачем зі сплати судового збору з 2 422 грн 40 коп. до 1 936 грн 71 коп., які підлягають стягненню з відповідача;
зменшення стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесені позивачем з 10 000 грн 00 коп. до 7 995 грн 00 коп.;
стягнути з ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у суді першої інстанції в розмірі 2 005 грн 00 коп., які підлягають стягненню з позивача;
стягнути з ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 728 грн 54 коп. та судових витрат на правничу допомогу в апеляційній інстанції в розмірі 5 000 грн 00 коп.
Апеляційна скарга мотивована тим, що сторона відповідача не погоджується в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 205 620 грн 94 коп., виходячи з того, що Національним банком України №14-0004/3433 від 15 січня 2024 року надано пояснення, що згідно Закону України №3498-IX максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати: протягом перших 120 днів з дня набрання чинності Законом №3498-IX - 2,5% (до 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5% (до 20 серпня 2024 року включно); починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом №3498-ІХ - 1% (з 21 серпня 2024 року). Відповідно укладення договору споживчого кредиту на вищезазначених умовах кредитування є порушенням вимог Закону №3498-ІХ починаючи з: 24 січня 2024 року для надавачів фінансових послуг (окрім банків) та надавачів допоміжних послуг (з урахуванням пункту 4 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3498-ІХ); 24 березня 2024 року для банків (з урахуванням абзацу третього пункту 3 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3498-ІХ).
Вказує, що беручи до уваги, що кредитний договір №1317939 був укладений сторонами 29 листопада 2023 року, то денна процента ставка за користування кредитом повинна становити - 2,5% до 22 квітня 2024 року включно і 1,5% з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року включно, а з 21 серпня 2024 року по 23 листопада 2024 року - 1,0%. Таким чином вважає, що правомірна заборгованість по нарахованих, частково сплачених та не сплаченим процентам за період з 29 листопада 2023 року по 23 листопада 2024 року, становить 156 562 грн 00 коп., яка складається: 1) період з 29 листопада 2023 року по 21 квітня 2024 року складає 145 днів, денна процента ставка 2,5%: 25 000 грн 00 коп. х 2,5% х 146 день = 90 625 грн 00 коп.; 2) період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року складає 120 днів, денна процента ставка 1,5%: 25 000 грн 00 коп. х 1,5% х 120 днів = 45 000 грн 00 коп.; 3) період з 21 серпня 2024 року по 23 листопада 2024 року складає 95 днів, денна процента ставка 1%: 25 000 грн 00 коп. х 1% х 95 днів = 23 750 грн 00 коп.
З урахуванням наведеного вважає, що у відповідача ОСОБА_1 станом на 23 листопада 2024 року наявна загальна заборгованість за кредитним договором у розмірі 181 651 грн 50 коп., яка складається із: 24 999 грн 50 коп. - тіла кредиту, 156 652 грн 00 коп. - відсотків за користування кредитом.
Також вказує, що 04 листопада 2025 року між ОСОБА_2 та Цокало Т.М. було укладено договір №1403 про надання правничої допомоги. Детальний опис наданих послуг за договором №1403 про надання правової допомоги від 04 листопада 2025 року містить тільки фіксовану оплату, що відповідає вимогам доказування надання правничої допомоги та не ускладнює перевірку обґрунтованості витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - адвокат Крюкова М.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Крім того просить стягнути із ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у апеляційній інстанції у розмірі 8 000 грн 00 коп. 
Вказує, що станом на дату укладання договору факторингу №24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії договору №1317939 від 29 листопада 2023 року не закінчився. Тому вважає, що в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25 грудня 2024 року по 23 листопада 2024 року здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 00 грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п.1.4 договору №1317939 від 29 листопада 2023 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 205 620 грн 94 коп. Наголошує, що у даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.
Сторони у справі повідомлені судом апеляційної інстанції про судове засідання, призначене на 24 березня 2026 року на 11 год 45 хв., завчасно, в установленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили.
Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Цокало Т.М. - отримали судові повістки про виклик до суду (призначеного на 24 березня 2026 року) до електронних кабінетів в підсистемі «Електронний суд» 10 лютого 2026 року, що підтверджується звітом про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с.183-186).
Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до пункту 2 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
За таких обставин сторони у справі вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи.
Крім того, 24 березня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Цокало Т.М. через підсистему «Електронний суд» подала до Київського апеляційного суду заяву про розгляд даної справи за відсутності відповідача та його представника.
Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку сторін у справі такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав. 
Згідно з ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повному обсязі.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до приписів ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3 ст. 207 ЦК України).
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Частиною 1 ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», (тут і надалі, в редакції на час виникнення правовідносин), електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що29 листопада 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1317939 на суму 25 000 грн 00 коп. під 2,5% в день на строк до 23 листопада 2024 року (далі - Кредитний договір).
Так, відповідно до п. 1.3, п. 1.4 укладеного кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 25 000 грн 00 коп. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 дні (в) (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 дні (в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.
У п.1.5 кредитного договору сторони погодили, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: п. 1.5.1 договору - стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 2,000% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 29 грудня 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Пункт 1.5.3 договору, протягом строку дії договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для споживача у випадку та на умовах визначених в пп.1.5.2 договору, зокрема у випадку отримання споживачем знижки на стандартну процентну ставку (п.1.5.2 договору).
Відповідно до п.1.6 кредитного договору, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. 
Сторони погодили, що відповідно до п.2.1 кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів споживача для надання кредиту за цим договором. При цьому, така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин з моменту прийняття товариством рішення про надання кредиту споживачу. Якщо сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим договором, а у товариства не виникає прострочення кредитора.
Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.5.3 договору (п. 5.1 договору).
Договір укладено в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C467».
29 листопада 2023 року ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором додаток № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1317939 від 29 листопада 2023 року, яким погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.101).
Крім того, 29 листопада 2023 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р372 підписав паспорт споживчого кредиту до договору про споживчий кредит, з якого слідує, що сума кредиту становить 25 000 грн 00 коп., строк кредитування - 360 днів, стандартна процентна ставка 912,5% річних (або 2,5% в день), знижена процентна ставка 136,88% річних (або 0,375% в день), тип процентної ставки - фіксована (а.с.83-84).
29 листопада 2023 року о 13 год 52 хв. ТОВ «Слон Кредит» виконало зобов`язання, перерахувавши 25 000 грн 00 коп. на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується листом товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» та відповідачем не заперечується (а.с.91).
Таким чином ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» належними та допустимими доказами довело, що саме ОСОБА_1 29 листопада 2023 року уклав з ТОВ «Слон кредит» договір про надання споживчого кредиту № 1317939, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а також отримав на платіжну картку № НОМЕР_1 кредитні кошти у сумі 25 000 грн 00 коп. на строк 360 днів і на погоджених договором умовах. За відсутності належних і допустимих доказів на спростування зазначених обставин колегія суддів дійшла висновку, що вказаний кредитний договір був укладений саме ОСОБА_1 .
У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (див. постанову Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 191/5077/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).
З наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок порушення ОСОБА_1 умов договору про надання споживчого кредиту № 1317939 від 29 листопада 2023 року у нього утворилася заборгованість за період з 29 листопада 2023 року по 23 листопада 2024 року в сумі 230 620 грн 44 коп., з яких: 24 999 грн 50 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 205 620 грн 94 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.87).
Відповідач не надав доказів на спростування наведених позивачем розрахунків, як і не надав власних контррозрахунків.
Жодних належних, допустимих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 виконав зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, зокрема погасив заборгованість як за тілом кредиту, так і за процентами, матеріали справи не містять і відповідач таких доказів суду не надав.
24 грудня 2024 року ТОВ «Слон кредит» на підставі договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтрас Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за № 1317939 від 29 листопада 2023 року за період з 29 листопада 2023 року по 23 листопада 2024 року в сумі 230 620 грн 44 коп. (а.с.60-71).
Пунктом 1.1 договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року передбачено, що за даним договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Як зазначалося вище, відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 1317939 від 29 листопада 2023 року строк кредитування становить 360 днів, а кінцевий термін повернення кредиту та сплати процентів визначено 23 листопада 2024 року, що узгоджується з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача, яка є додатком № 1 до договору кредиту.
Користування кредитом - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.
Станом на дату укладання договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії № 1317939 від 29 листопада 2023 року закінчився.
Тому в межах строку дії договоруспоживчого кредиту № 1317939 від 29 листопада 2023 року, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» власні відсотки не нараховувало.
У даному випадку проценти за користування кредитними коштами були нараховані первісним кредитором ТОВ «Слон кредит» у межах погодженого сторонами строку кредитування, а саме, за договором про надання споживчого кредиту № 1317939 від 29 листопада 2023 року, укладеним із ОСОБА_1 , за яким відповідач отримав 25 000 грн 00 коп. строком на 360 днів, до 23 листопада 2024 року, зі стандартною погодженою процентною ставкою 2,5 % на день. 
Оскільки нарахування процентів у сумі 205 620 грн 94 коп. здійснено саме в межах строку дії договору, а не поза ним, колегія суддів, всупереч доводів апеляційної скарги, вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що зазначена заборгованість за процентами за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача, так як така процентна ставка є невід`ємною частиною укладеного договору, а відтак є обов`язковою для виконання в силу приписів ст.526 ЦК України.
Отже, з урахуванням установлених обставин справи, досліджених письмових та електронних доказів, а також відсутності з боку ОСОБА_1 належних і допустимих доказів на спростування факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, правильності розрахунку заборгованості та виконання зобов`язання у повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин і обґрунтовано задовольнив позов. Оскільки матеріалами справи підтверджено як факт надання відповідачу 25 000 грн 00 коп. кредитних коштів, так і факт нарахування 205 620 грн 94 коп. процентів саме у межах погодженого сторонами строку кредитування, підстав для звільнення відповідача від обов`язку повернути суму основного боргу та сплатити проценти за користування кредитом колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» про стягнення тіла кредиту та процентів є законними, доведеними й такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки підлягав поетапному зменшенню до 2,5 %, 1,5 % і 1 %, а тому, на думку представника відповідача, за договором № 1317939 від 29 листопада 2023 року проценти мали нараховуватися саме за такими ставками у відповідні періоди, у зв`язку з цим їх розмір становить 156 562 грн 00 коп., а не 205 620 грн 00 коп., то колегія суддів враховує таке.
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX, на який посилається представник відповідача, був прийнятий 22 листопада 2023 року та набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Згідно з ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Крім того, положення умов договору мають відповідати засадам цивільного законодавства, зокрема, зазначеним у ст.3 ЦК України.
Разом з тим за ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а ч.1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Приписами ч.ч.1-3 ст.6 та ст.627 ЦК України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Особам надається право вибору: використати вже існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на свій розсуд. Відтак цивільний (господарський) договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі сторін щодо врегулювання їхніх правовідносин на власний розсуд (у межах, встановлених законом), тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін договору, регулятором їх відносин.
Приписи ч.ч.2 та 3 ст.6 та ст. 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства і договором. Допустимість конкуренції між актами цивільного законодавства і договором випливає з того, що вказані норми передбачають ситуації, коли сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити.
Свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Водночас сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий в силу прямої вказівки акта законодавства, а також якщо відносини сторін регулюються імперативними нормами.
У даному випадку колегія суддів виходить із того, що кредитний договір № 1317939 укладено 29 листопада 2023 року, тобто до набрання чинності 24 грудня 2023 року Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX, а спірні 205 620 грн 94 коп. становлять не міру цивільно-правової відповідальності, а договірні проценти за користування кредитом, нараховані у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відтак положення ст.58 Конституції України, які стосуються зворотної дії закону у випадках пом`якшення або скасування відповідальності особи, не можуть бути підставою для перерахунку погоджених сторонами процентів у цій справі, тим більше що Закон № 3498-IX не містить прямої вказівки на поширення такого регулювання на раніше укладені договори та не передбачає звільнення позичальника від сплати договірних процентів
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом надана належна правова оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.
Разом з тим, колегія суддів не повному обсязі погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 10 000 грн 00 коп., виходячи з такого.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» надало договір № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року про надання правничої допомоги, укладений з адвокатом Столітнім М.М. (а.с.58-59), ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1970046 (а.с.102), заявку № 10288 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с. 93-94), акт № 10288 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором про надання правової допомоги згідно договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с. 88) та рахунок на оплату № 10288-12/08-2025 від 12 серпня 2025 року (а.с. 86).
Розділом 4 договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року передбачено порядок оплати послуг адвоката.
Відповідно до п. 4.1 вказаного договору, отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару.
Після виконання заявки адвокат складає акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який підписує та надає клієнту для узгодження та підпису. Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) надається адвокатом клієнту протягом п`яти календарних днів після виконання заявки (п.п. 4.6-4.7 договору).
Згідно з актом № 10288 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги згідно договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року та відповідно до виставленого за цим актом рахунку на оплату № 10288-12/08-2025 від 12 серпня 2025 року адвокат Столітній М.М. надав ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» послуги професійної правничої допомоги на загальну вартість 10 000 грн 00 коп. (12 год витраченого часу) (а.с.86, 88).
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Також у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
З огляду на вказані вище норми права та правові висновки Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав ставити під сумнів розмір понесених ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 10 000 грн 00 коп.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також у постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, від 12 січня 2022 року у справі № 750/10242/20.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач був позбавлений можливості подання заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки ним не отримано копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, що підтверджується повернутим до суду першої інстанції поштовим конвертом з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.109).
За таких обставин колегія суддів приймає до уваги заявлене в апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - адвоката Цокало Т.М. клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Враховуючи характер спору, обсяг виконаної адвокатом Столітнім М.М. роботи, а також критерії співмірності, необхідності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн 00 коп. є завищеним. 
Апеляційний суд враховує, що ця справа є типовою та незначної складності, не потребувала формування нової чи унікальної правової позиції, а представництво інтересів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у подібних спорах здійснюється адвокатом на постійній основі, що свідчить про уніфікований характер підготовки процесуальних документів. З огляду на це, а також беручи до уваги заперечення представника відповідача щодо неспівмірності заявлених витрат, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру з 10 000 грн 00 коп. до 5 000 грн 00 коп.
Ураховуючи, що суд першої інстанції визначив до стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судові витрати у загального розмірі 12 422 грн 40 коп., до складу яких включив судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині не може бути залишене в силі та підлягає зміні на підставі ст.376 ЦПК України.
Таким чином із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн 00 коп.
Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - адвокат Крюкова М.В. просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 8 000 грн 00 коп.
З матеріалів справи вбачається, що 07 липня 2022 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (клієнт) та адвокатом Крюковою М.В. було укладено договір про надання правової допомоги №07/07-2022, за умовами якого адвокат Крюкова М.В. на умовах платності зобов`язалися надавати ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» професійну правничу допомогу.
Відповідно до п.1.1 договору, предметом договору є надання клієнту правової допомоги, інформації, юридичної допомоги, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Встановлення обставин справи, збір та аналіз доказів та документів, формування правової позиції, складання та подання позовних заяв, клопотань, заяв, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з п.2.9 договору, клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість отриманих послуг з договором.
Відповідно до п.3.5 договору, факт наданих послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги.
Згідно з підписаним адвокатом Крюковою М.В. та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звіту про надання правової допомоги згідно договору №07/07-2022 від 07 липня 2022 року від 09 лютого 2026 року, сторони підтвердили, що адвокат надала, а клієнт прийняв наступну правову допомогу: правова експертиза документів та складання відзиву на апеляційну скаргу у справі ОСОБА_1 та подання відзиву, на що витрачено 4 години, і вартість якої склала 8 000 грн 00 коп. (а.с.206).
Відповідно до платіжної інструкції №8220 від 09 лютого 2026 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перерахувало адвокату Крюковій М.В. 8 000 грн 00 коп. (а.с. 212).
Таким чином наведені у відзиві адвоката Крюкової М.В. обставини на підтвердження понесення ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрат на правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи у загальному розмірі 8 000 грн 00 коп. підтверджуються сукупністю наявних у справі доказів, які були дослідженні Київським апеляційним судом.
Як зазначалось вище, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Наявними у справі доказами підтверджується, що 09 лютого 2026 року відзив на апеляційну скаргу з додатками було доставлено до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС ОСОБА_1 та його представника адвоката Цокало Т.М., що підтверджується квитанціями №5904985, №5904984 (а.с.207-208, 209-210).
Однак ОСОБА_1 та його представник адвокат Цокало Т.М., не скористались своїм правом подати заперечення щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат на професійну правову допомогу у суді апеляційної інстанції.
З огляду на наведене колегія суддів не має правових та фактичних підстав для зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу.
Тому апеляційний суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в сумі 8 000 грн 00 коп.
Датою постанови апеляційного суду є дата складення повного її тексту, оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи без проголошення скороченого судового рішення (вступної та резолютивної частин) та в цьому випадку підлягають застосуванню положення другого речення ч.5 ст.268 ЦПК України, якою передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цокало Тетяни Михайлівни задовольнити частково.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року в частині стягнення розподілу судових витрат змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, місто Київ, вул. Загородня, буд.15, оф.118/2, ЄДРПОУ 44559822) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
В іншій частині рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, місто Київ, вул. Загородня, буд.15, оф.118/2, ЄДРПОУ 44559822) витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий

Судді: