ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
31 березня 2026 року 	Справа № 280/11059/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 20 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до 20 Регіональної військово-лікарської комісії (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати незаконним та скасувати Постанову 20 Регіональної військово-лікарської комісії, оформленою СВІДОЦТВОМ ПРО ХВОРОБУ № 164 від 16.02.2025 року в частині абзацу 2 пункту 12, а саме: «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби»;
зобов`язати Відповідача змінити абзац 2 пункту 12 Постанови 20 Регіональної військово-лікарської комісії, оформленої СВІДОЦТВОМ ПРО ХВОРОБУ № 164 від 16.02.2025, виклавши абзац 2 пункту в наступній редакції: «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач був призваний за мобілізацією у липні 2024 року. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2024 № 231 зарахований до списку зазначеної військової частини. 03 вересня 2024 року, солдат ОСОБА_1 під час військової служби одержав травму тяжкого ступеню: вибухову травму від 03.09.2024. Закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку важкого ступеню з формування вогнищ геморагічних забоїв правої гемісфери. Субарахоїдальний крововилив. Перебував на обстеженні і лікуванні:КНП «ПКЛ» ПМР з 3 вересня 2024 р. по 6 вересня 2024 р.; КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» з 7 вересня 2024 р по 4 жовтня 2024 р.; КНП «УМБКЛ» УМР з 4 жовтня 2024 р. по 5 листопада 2024 р; в/ч НОМЕР_2 ; у госпіталі медичної частини ВЧ НОМЕР_2 у період з 28 січня 2025 р. по 31.01.2025 року. Відповідно до довідки ВЛК КНП «Ужгородська міська баготопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради видана за результатами медичного огляду Позивача 05.11.2024: «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини». Також, згідно довідки ВЛК ВЧ НОМЕР_2 видана за результатами медичного огляду Позивача 02.12.2024: «Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини». Однак, відповідно до СВІДОЦТВО ПРО ХВОРОБУ № 164 від 16.02.2025 зазначено: «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби». Зважаючи на той факт, що комісіями ВЛК двічі встановлювався факт отримане поранення Позивача пов`язані саме із захистом Батьківщини, позивач вважає формулювання у СВІДОЦТВІ ПРО ХВОРОБУ № 164 від 16.02.2025: «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби» незаконним. Просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року визнано поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду у даній справі. Відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. 
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження. Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу. Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Відповідач діяв у відповідності до приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти та приймати рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.
З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що позивач - ОСОБА_1 був призваний за мобілізацією у липні 2024 року. 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2024 № 231 зарахований до списку зазначеної військової частини. 
03 вересня 2024 року, солдат ОСОБА_1 під час військової служби одержав травму тяжкого ступеню: вибухову травму від 03.09.2024. Закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку важкого ступеню з формування вогнищ геморагічних забоїв правої гемісфери. Субарахоїдальний крововилив. 
Позивач перебував на обстеженні і лікуванні: КНП «ПКЛ» ПМР з 03.09.2024 по 06.09.2024; КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» з 07.09.2024 по 04.10.2024; КНП «УМБКЛ» УМР з 04.10.2024 по 05.11.2024; в/ч НОМЕР_2 ; у госпіталі медичної частини ВЧ НОМЕР_2 у період з 28.01.2025 по 31.01.2025. 
Відповідно до довідки ВЛК КНП «Ужгородська міська баготопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, яка видана за результатами медичного огляду позивача 05.11.2024, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: стан після МВТ (03.09.2024р.): множинних ВОСП голови,шиї, тулуба; забою головного мозку тяжкого ступеню; субдуральної гематоми правої півкулі головного мозку з формуванням вогнищевого забою правої скроневої ділянки; депресивно-скалкового перелому лобної та скроневої кісток справа з переходом на сфено-фронтальний шов зі зміщенням уламків. Стан після операції (13.09.2024р.): Декомпресивна краніотомія в правій лобно-тімяно-скроневій ділянці; видалення гострої субдуральної гематоми правої півкулі,контузійного вогнища правої скроневої долі; усунення компресії головного мозку. Множинні сторонні тіла м`яких тканин склепіння черепа,виличної,соскоподібної ділянок,шиї та порожнини носу справа. Підшкірна емфізема м`яких тканин голови та спини. Краніодефект великих розмірів лобно-тімяно-скроневої ділянки справа, прикритий шкірно-апоневритичним клаптем. Стан після акубаротравми у вигляді розриву лівої барабанної перетинки. Гостра двобічна нейросенсорна приглухуватість Іст.
Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. (Довідка про обставини травми від 27.09.2024 №601/4134, видана на підставі наказу Командира в/ч НОМЕР_3 від 16.09.2024 №239).
На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ - Потребує відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів.
Згідно наказу №370 «Класифікатор розподілу - травм за ступенем тяжкості» від 04.07.2007, - травма тяжкого ступеню. 
Згідно з довідкою ВЛК ВЧ НОМЕР_2 видана за результатами медичного огляду позивача 02.12.2024, діагноз: Стан після операції (13.09.2024) - декомпресивної краніотомії в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, видалення гострої субдуральної гематоми правої півкулі, контузійного вогнища правої скроневої долі, усунення компресії головного мозку з приводу мінно-вибухової травми (03.09.2024), забою головного мозку тяжкого ступеня, субдуральної гематоми правої півкулі головного мозку з формуванням вогнищевого забою правої скроневої ділянки, депресивно-скалкового перелому лобної та скроневої кісток з переходом на сфено-фронтальний шов, зі зміщенням уламків, акубаротравми з посттравматичним розривом лівої барабанної перетинки; множинних вогнепальних осколкових сліпих поранень голови, шиї, тулуба, з наявністю сторонніх тіл, у вигляді консолідуючих переломів, наявності краніодефекту великих розмірів лобно-тім?яно-скроневої ділянки праворуч, стійкого цефалгічного та вестибуло-тактичного синдромів, з тимчасовим порушенням функції (Y36.2).
Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2004 №370 травма, поранення тяжкого ступеня.
Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.
Довідка ВЛК КНП «Ужгородська міська багатопрофільна лікарня» УМР №174/3 від 05.11.2024 (довідка про обставини травми, поранення №601/4134 від 27.09.2024 видана командиром військової частини НОМЕР_3 ).
На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування у зв`язку з травмою, пораненням на 30 (тридцять) календарних днів.
Відповідно до п.12, 13 Свідоцтва про хворобу № 164 від 16.02.2025, діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва): Наслідки мінно-вибухової травми (03.09.2024): відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку з формуванням вогнищевого забою правої скроневої ділянки, субарахноїдальний крововилив, депресивно-скалковий перелом лобної та скроневої кісток справа; множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення м?яких тканин волосистої частини голови, виличної ділянки, шиї, спини з наявністю сторонніх тіл; акубаротравма, посттравматичний перфоративний отит праворуч, лікований оперативно: 13.09.2024 - декомпресивна краніотомія в правій лобно-тім?яно-скроневій ділянці, видалення гострої субдуральної гематоми правої півкулі, контузійного вогнища правої скроневої долі у вигляді зміцнілого післяопераційного рубцю, незаміщеного краніодефекту в лобно-тім?яно-скроневій ділянці праворуч загальною площею 85,7 кв.см, кістозно-гліозних змін лобно-скроневої частки правої півкулі головного мозку, змішаної хронічної нейросенсорної приглухуватості середнього ступеня з середньою втратою слуху 36 дБ на праве вухо, та легкого ступеню з середньою втратою слуху 34 ДБ на ліве вухо, цефалгічного, вестибуло-атактичного синдромів зі значними порушеннями функцій центральної нервової системи (Т90).
Згідно класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, дана травма відноситься до тяжких (Наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007).
Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Гіперметропічний астигматизм стадії 2,0Д, амбліопія слабкого ступеню правого ока при гостроті зору з корекцією 0,6.
Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.
Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо. На підставі статті 75-а графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби.
Позивач, не погодившись з постановою 20 Регіональної військово-лікарської комісії, оформленою свідоцтвом про хворобу № 164 від 16.02.2025 в частині абзацу 2 пункту 12, а саме: «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби», звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 року (надалі - Закон №2011-ХІІ).
Згідно зі статтями 1-2, 2 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч. 4 ст. 2 Закону № 2232-XII).
Згідно з ч. 14 ст. 2 Закону № 2232-XII, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 70 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі - Закон № 2801-XII) визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі – Положення №402 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу I Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Відповідно до пункту 1.3 глави 1 розділу I Положення №402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу I Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до п. 2.4.5. Положення №402, ВЛК регіону має право:
оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення;
перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи;
перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах;
приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК;
перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я (установах), медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи;
направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів;
запитувати особові та пенсійні справи, медичні документи, матеріали службового (спеціального) розслідування, дізнання, досудового розслідування, характеристики, архівні довідки, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття постанови;
залучати для вирішення питань військово-лікарської експертизи головних (провідних) медичних спеціалістів та інших лікарів-спеціалістів, за необхідності - інших спеціалістів, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець;
приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК);
перевіряти у ТЦК та СП, закладах охорони здоров`я (установах) Автономної Республіки Крим (далі - АР Крим), областей, міста Києва, на території регіону організацію та стан лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів, результати перевірок доповідати начальнику ЦВЛК та керівникам органів місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування.
Згідно з пунктом 21.25 Положення №402 для прийняття постанови про причинний зв`язок травми до штатної ВЛК подаються, зокрема, медичні документи, які підтверджують одержання травми, а також довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). 
Пунктом 21.5 Положення №402 передбачено різні формулювання причинного зв`язку залежно від установлених обставин отримання травми. 
Так, згідно з пункту 21.5. Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
«Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України»;
«Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною четвертою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";
«Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».
З матеріалів справи судом установлено, що позивач отримав мінно-вибухову травму 03.09.2024 під час проходження військової служби за мобілізацією. У свідоцтві про хворобу №164 у короткому анамнезі зазначено, що 03.09.2024 на території військового містечка № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_3 відбувся ракетний удар по навчальному корпусу, після чого позивача було евакуйовано та надано медичну допомогу. Надалі позивач проходив тривале стаціонарне лікування у кількох закладах охорони здоров`я. 
Зазначене також підтверджується наданими до справи копіями довідок ВЛК та медичними документами. 
Судом також установлено, що відповідно до довідки ВЛК КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» УМР від 05.11.2024 причинний зв`язок визначено як «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини». 
Аналогічне формулювання містить і довідка ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 02.12.2024 - «Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини». 
Обидві довідки складені з посиланням на довідку про обставини травми від 27.09.2024 №601/4134, видану командиром військової частини НОМЕР_3 . 
Разом з цим, у свідоцтві про хворобу №164, оформленому 20 Регіональною військово-лікарською комісією, щодо тих самих наслідків мінно-вибухової травми від 03.09.2024 зазначено інше формулювання: «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби». 
При цьому зі змісту свідоцтва про хворобу, а також із доводів відзиву не вбачається, які саме нові фактичні дані або документи стали підставою для відступу від попередніх висновків ВЛК щодо причинного зв`язку травми. 
Верховний Суд у постанові від 12.02.2021 у справі №820/5570/16 зауважив, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Відтак, суд не оцінює надану медичну документацію щодо його діагнозу, оскільки це перебуває поза межами компетенції суду.
Суд зазначає, що встановлення причинного зв`язку травми віднесено законом до компетенції ВЛК. 
Разом з цим суд зауважує, що відповідач зобов`язаний діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені законом, а також обґрунтовувати прийняте рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його ухвалення. Рішення органів військово-лікарської експертизи можуть бути предметом судового розгляду в частині перевірки законності, належної мотивованості та дотримання процедури. 
Суд враховує, що саме на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок довести правомірність спірного рішення. 
Суд звертає увагу, що під час розгляду справи відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що в спірному випадку відсутні підстави для застосування формулювання «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини». Так само відповідачем не доведено існування будь-яких обставин, які б виключали застосування цього формулювання або свідчили про необхідність використання іншого формулювання причинного зв`язку.
Більше того, Положення №402 надає ВЛК регіону право запитувати медичні та інші документи, необхідні для прийняття постанови. 
Проте з матеріалів справи не вбачається, що відповідач витребував будь-які додаткові документи, які б спростовували вже наявні довідки ВЛК від 05.11.2024 та 02.12.2024, або що ним було встановлено інші обставини отримання травми, ніж ті, що випливають із довідки про обставини травми №601/4134 та медичних документів позивача. 
Отже, наявні у справі докази у своїй сукупності свідчать про те, що позивач отримав травму внаслідок ракетного удару по військовому об`єкту під час проходження військової служби за мобілізацією в умовах збройної агресії проти України, а відповідач не навів належних мотивів та не довів фактичних підстав для відступу від попередньо встановленого формулювання причинного зв`язку «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини». 
За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова в спірній частині не відповідає критеріям обґрунтованості та вмотивованості.
Разом з тим, враховуючи, що встановлення причинного зв`язку травми віднесене Положенням №402 до компетенції ВЛК, а частина четверта статті 245 КАС України передбачає, що у разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні, належним та ефективним способом захисту у цій справі є визнання протиправною та скасування постанови 20 Регіональної військово-лікарської комісії, оформленою Свідоцтвом про хворобу № 164 від 16.02.2025 в частині пункту 12, а саме: «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби» та зобов`язання 20 Регіональну військово-лікарську комісію повторно розглянути питання щодо формулювання причинного зв`язку травми ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. 
Суд зазначає, що відповідно до ч.1ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. Згідно з ч.2ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а доказів понесення інших витрат не надано, підстави для розподілу судових витрат за частиною 1 статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст.2, 9, 139, 241-243, 254-263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до 20 Регіональної військово-лікарської комісії (49069, м.Дніпро, вул.Михайла Грушевського, буд.65, код ЄДРПОУ 26637746) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову 20 Регіональної військово-лікарської комісії, оформлену свідоцтвом про хворобу №164, у частині пункту 12 щодо формулювання: «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби».
Зобов`язати 20 Регіональну військово-лікарську комісію повторно розглянути питання щодо визначення причинного зв`язку травми ОСОБА_1 , викладене в пункті 12 свідоцтва про хворобу №164, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова