КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 364/228/24
номер провадження: 22-ц/824/6012/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А., 
за участю секретаря - Габунії М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дорошенка Олександра Олександровича на ухвалу Володарського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 року у складі судді Ткаченко О.В., у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бережний Ярослав Вікторович, акціонерне товариство «Універсал Банк», про бездіяльність приватного виконавця, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бережний Я.В., акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк»), у якій просила: 
прийняти дану скаргу та відкрити провадження, поновити строк на оскарження з дати отримання постанови про відкриття виконавчого провадження з дати 18 листопада 2025 року; 
визнати постанову про відкриття виконавчого провадження (далі - ВП) НОМЕР_1 від 11 листопада 2025 року такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки підставою повернення мало бути п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»; 
визнати незаконною та скасувати постанову від 11 листопада 2025 року про відкриття виконавчого провадження (ВП НОМЕР_1), винесену приватним виконавцем Бережним Я.В.; 
визнати дії приватного виконавця Бережного Я.В. виконавчого округу міста Києва неправомірними (протиправними), оскільки фактичні обставини вимагали застосування п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документа стягувачу, а не відкрити виконавче провадження;
визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Бережного Я.В., яка полягає у невинесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»; 
зобов`язати приватного виконавця Бережного Я.В. усунути порушення, а саме, повернути виконавчий документ та провести виконавчі дії відповідно до вимог п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»; 
зобов`язати приватного виконавця повернути виконавчий документ стягувачу на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»; 
зобов`язати приватного виконавця Бережного Я.В. внести відповідні зміни до АСВП;
витребувати у приватного виконавця Бережного Я.В. матеріали ВП НОМЕР_1.
Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Дорошенко О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у скарзі зазначено, що ОСОБА_1 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2025 року саме 18 листопада 2025 року, що підтверджуються копією конверта та трекінгом «Укрпошти». Тобто, звертаючись зі скаргою до суду ОСОБА_1 надала копію поштового конверту, в якому знаходилась оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 та докази того, що вона отримала її саме 18 листопада 2025 року за штрихкодом на поштовому відправленні з офіційного сайту «Укрпошти» про рух поштового відправлення.
Вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, помилково залишив скаргу без розгляду, чим незаконно позбавив скаржника у праві доступу до правосуддя, порушивши норми ст.55 Конституції України.
Заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бережний Я.В., АТ «Універсал Банк», не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.
Заявник ОСОБА_1 повідомлялась судом апеляційної інстанції шляхом направлення 10 березня 2026 року судової повістки на вказану в апеляційній скарзі електронну пошту (ІНФОРМАЦІЯ_1)і цього ж дня судова повістка була їй доставлена, що підтверджується звітами про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с.61-65).
Представник ОСОБА_1 - адвокат Дорошенко О.О. та АТ «Універсал Банк», повідомлялись судом апеляційної інстанції шляхом направлення 10 березня 2026 року судових повісток до Електронного кабінету кожного із них, і ці повістки того ж дня були доставлені їм, що підтверджується звітами про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с.61-65).
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бережний Я.В. повідомлявся судом апеляційної інстанції шляхом направлення судової повістки на наявну в матеріалах справи адресу його офіційного місцезнаходження: 01024, місто Київ, пров. Козловського Івана, буд. 4, оф.1. 19 березня 2026 року вказана повістка була одержана адресатом під розписку (а.с.66).
Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку (пункт 1); день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи (пункт 2); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3).
Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (ч.5 ст.130 ЦПК України).
За таких обставин учасники справи вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи.
Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Однак суд першої інстанції належним чином вимог закону не виконав, прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.
Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, суд першої інстанції виходив із того, що скаргу подано з пропуском десятиденного строку, встановленого пунктом «а» ч.1 ст.449 ЦПК України, тоді як заявницею не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, коли саме вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а також не наведено й недоведено поважності причин пропуску цього строку та наявності підстав для його поновлення.
Проте з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до п. а) ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Згідно з ч.2 ст.449 ЦПК України пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.
Верховний Суд у своїх постановах від 18 листопада 2020 року у справах № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) та №439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19), від 31 липня 2023 року у справі № 2-3187/11 (провадження № 61-4984св23) вказав, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно зі ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст.127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
При таких обставинах судам необхідно враховувати, що скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено, залишається без розгляду.
Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (ст.123 ЦПК України).
У відповідності до ст.124 ЦПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
У постанові від 19 квітня 2023 року у справі № 759/20392/18 (провадження № 61-905св23) Верховний Суд зазначив, що, виходячи з результату системного аналізу статей 123, 124, 126 ЦПК України із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якої пов`язано його початок, тобто після фактичної обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
За загальними правилами доказування, визначеними ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що дану скаргу на бездіяльність приватного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1, ОСОБА_1 подала до Володарського районного суду Київської області суду 28 листопада 2025 року через систему «Електронний суд», яка була зареєстрована Володарським районним судом Київської області 01 грудня 2025 року, номер вх. реєстраційного документа 4225/25 (а.с.1-6).
На підтвердження поважності причин пропуску строку на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 11 листопада 2025 року, ОСОБА_1 вказувала, що вказану постанову нею отримано поштою, що підтверджується копією конверта із штрих-кодом RO067035407623 та трекінгом відстеження поштового відправлення акціонерного товариства «Укрпошта» про отримання листа 18 листопада 2025 року (а.с.8-9). 
З дослідженого судом апеляційної інстанції трекінгу відстеження поштового відправлення акціонерного товариства «Укрпошта» за штрих-кодом RO067035407623 слідує, що поштове відправлення прийняте 11 листопада 2025 року та вручено одержувачу 18 листопада 2025 року в селищі Володарка, Україна, поштовий індекс 09301.
Зі змісту копії постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 11 листопада 2025 року вбачається, що в ній вказано офіційну адресу місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (а.с.10-11).
У відповідності до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Таким чином, законодавець у ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачив чіткий і спеціальний спосіб доведення до відома боржника постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме її направлення рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Саме такий порядок повідомлення було застосовано щодо ОСОБА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи копією поштового конверта, даними трекінгу АТ «Укрпошта» за штрих-кодом RO067035407623, а також копією постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено адресу її місця проживання. 
Водночас матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів, які б спростовували факт отримання ОСОБА_1 зазначеної постанови саме 18 листопада 2025 року, як і не містять доказів того, що вона дізналася або повинна була дізнатися про відкриття виконавчого провадження раніше цієї дати. 
Таким чином суд першої інстанції мав перевірити, чи підлягає обчисленню початок перебігу десятиденного строку на звернення до суду зі скаргою саме з наступного дня після фактичного отримання заявницею оскаржуваної постанови, тобто з 19 листопада 2025 року, а відтак - чи було подано скаргу 28 листопада 2025 року в межах процесуального строку, встановленого пунктом а) ч.1 ст.449 ЦПК України
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, не надавши належної правової оцінки поданим заявницею доказам на підтвердження дати отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та не з`ясувавши належним чином момент початку перебігу строку на звернення до суду зі скаргою, дійшов передчасного висновку про пропуск ОСОБА_1 встановленого законом строку на її подання. Відтак висновок суду про наявність підстав для застосування наслідків, передбачених ст.126 та ч.2 ст. 449 ЦПК України, а саме, залишення скарги без розгляду, не можна визнати обґрунтованим і таким що зроблений із дотриманням норм процесуального права.
Тому апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Дорошенка О.О. підлягає задоволенню частково.
Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Датою постанови апеляційного суду є дата складення повного її тексту, оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи без проголошення скороченого судового рішення (вступної та резолютивної частин) та в цьому випадку підлягають застосуванню положення другого речення ч.5 ст.268 ЦПК України, якою передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).
Керуючись ст.ст.374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дорошенка Олександра Олександровича задовольнити частково.
Ухвалу Володарського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий

Судді: