ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6889/25
провадження у справі №2/0285/390/26
16 квітня 2026 року       м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Кородчук О.О. та осіб, які беруть участь у справі: 
позивач: представник не прибув,
відповідач: не прибув,
розглянувши заочно у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви
15.12.2025 ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2020723470 в сумі 
3 895 грн 97 коп., судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. та втрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 28.09.2018 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2020723470, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді кредитної лінії в розмірі 3 998 грн зі сплатою 0,01% річних та кінцевим строком повернення коштів до 28.07.2019. Кредитодавець виконав умови договору, надавши кредитні кошти в порядку та згідно умов договору. На підставі договору факторингу позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 3 895 грн 97 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 500 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 1 395 грн 97 коп., які позивач просить стягнути з відповідача.
Процесуальні рішення у справі
Ухвалою суду від 17.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 46).
Ухвалою суду від 17.12.2025 витребувано у АТ «ОТП Банк» інформацію про рух коштів на банківській картці ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (а.с. 47).
Ухвалою суду від 14.01.2026 розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 55).
Ухвалою суду від 27.02.2026 витребувано у АТ «ОТП Банк» інформацію про рух коштів на банківській картці ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (а.с. 78).
Доводи сторін у справі
Позивач просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 28.09.2018 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2020723470, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді кредитної лінії в розмірі 3 998 грн зі сплатою 0,01% річних та кінцевим строком повернення коштів до 28.07.2019 (а.с. 9).
18.08.2021 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс`укладено договір факторингу, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 20, 26, 27).
Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 3 895 грн 97 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 500 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 1 395 грн 97 коп.
Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження перерахування кредитодавцем кредитних коштів на банківський рахунок відповідача в сумі 3 998 грн (квитанції, касового ордера, фіскального чека, тощо).
Ухвалами суду від 17.12.2025 та від 27.02.2026 задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ «ОТП Банк» інформацію про рух коштів на банківських картках ОСОБА_1 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (а.с. 47, 78).
Згідно письмових відповідей АТ «ОТП Банк» банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 у банку не випускалась. Щодо банківської картки ОСОБА_1 
№ НОМЕР_2 (IBAN: НОМЕР_3 ), то за період з 28.09.2018 до 28.07.2019 не було зарахування коштів на вказаний банківський рахунок в розмірі 3 895 грн 97 коп. (а.с. 73, 104).
Разом з тим, згідно виписки про рух коштів на банківській картці ОСОБА_1 
№ НОМЕР_2 (IBAN: НОМЕР_3 ) вбачається, що за період з 04.12.2018 до 15.07.2019 на вказану банківську ОСОБА_1 відбувалось зарахування кредитних коштів за двома кредитними договорами: № 2020723470 та № НОМЕР_4 (а.с. 105).
Згідно із вказаною випискою про рух коштів на банківській картці за визначений період відбулось зарахування кредитних коштів за кредитним договором (кредитною лінією) 
№ 2020723470, який стосується предмету даного спору, у загальній сумі 813 грн 33 коп. При цьому відповідачем сплачено кошти з метою повернення вказаного кредиту в загальному розмірі 1 417 грн 85, тобто відповідачем повернуто кредитодавцю більший розмір тіла кредиту, ніж фактично отриманий позичальником. 
Крім того, із вказаної виписки про рух коштів на банківській картці вбачається, що у зазначений період відповідачем також сплачено проценти за користування кредитом в загальному розмірі 717 грн 26 коп.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Разом із тим, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст.ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно змісту кредитного договору, кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок Продавця 1 (ТОВ «ДІЄСА») на придбання товару.
Також зі змісту кредитного договору вбачається, що відповідачу надано кредитні кошти у вигляді кредитної лінії в розмірі 3 998 грн зі сплатою 0,01% річних, що становить 0,000027% в день (0,01% річних ? 365 днів). Кінцевий строк повернення кредитних коштів до 28.07.2019 (а.с. 9).
Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач повинен був надати суду докази, з яких можливо встановити виконання кредитодавцем своїх обов`язків за кредитним договором та невиконання позичальником своїх грошових зобов`язань за кредитним договором.
Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження перерахування кредитодавцем кредитних коштів в розмірі 3 998 грн, як на банківський рахунок позичальника, так і на банківський рахунок Продавця 1 (ТОВ «ДІЄСА») (квитанції, касового ордера, фіскального чека, тощо).
Разом з тим, згідно виписки про рух коштів на банківській картці ОСОБА_1 
№ НОМЕР_2 (IBAN: НОМЕР_3 ) за період з 04.12.2018 до 15.07.2019 вбачається, що на вказану банківську ОСОБА_1 відбувалось зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 2020723470 у загальній сумі 813 грн 33 коп. При цьому відповідачем сплачено кошти з метою повернення вказаного кредиту в загальному розмірі 1 417 грн 85, тобто відповідачем повернуто кредитодавцю більший розмір тіла кредиту, ніж фактично отриманий позичальником. Крім того, із вказаної виписки про рух коштів на банківській картці вбачається, що у зазначений період відповідачем також сплачено проценти за користування кредитом в загальному розмірі 717 грн 26 коп. Тобто, відповідачем сплачено проценти за користування кредитом також у більшому розмірі, ніж це передбачено умовами кредитного договору (813 грн 33 коп. фактично отриманого тіла кредиту х 0,000027% в день х 303 календарні дні = 0,06 коп.) (а.с. 105).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, натомість виписка про рух коштів на банківській картці відповідача свідчить про повернення відповідачем фактично отриманих кредитних коштів і сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в позові за необґрунтованістю.
Висновки за результатами розгляду позовної заяви
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджуються належними доказами, а тому задоволенню не підлягають. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.
Повне судове рішення складено 16.04.2026.

Суддя Т.Б. Сташків