Справа № 190/2720/25
Провадження №2/190/249/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м.П"ятихатки
П?ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Кудрявцевої Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив :

Позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №153383 від 12.09.2024 р. у розмірі 18116,70 грн., судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн. 00 коп.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що 12.009.2024 року ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір №153383 на суму 13334,00 грн у формі електронного документа з використанням останньою одноразового ідентифікатора 0f13853f. Кредитор виконав своє зобов`язання. Однак відповідач належним чином не виконав своїх обов`язків щодо повернення коштів, тому за ним рахується заборгованість у розмірі 18116,70 грн, із яких 11810,76 грн заборгованості по тілу кредиту, 5805,94 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 500,00 грн заборгованості за комісією. 06.02.2025 між ТОВ «ФК`КРЕДІПЛЮС» та позивачем укладено договір факторингу № 06022025, згідно з яким перший відступив останньому право грошової вимоги до відповідача.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
Крім того, данною ухвалою витребувано у АТ "ОЩАДБАНК" інформацію про те, чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка НОМЕР_2; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска Картки НОМЕР_2 , у період з період з 12.09.2024 по 17.09.2024 у сумі 10 000,50 грн; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).
29.01.2026 року на виконання ухвалу суду,від АТ «ОЩАДБАНК» надійшла інформація, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 та на даний рахунок було зарахувано кошти на суму 10000,50 грн. 
Заяв по суті справи від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до ст.191 ЦПК України, - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи
Враховуючи, що розгляд справи проводиться без виклику сторін, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Письмовими матеріалами справи встановлено, що 12.09.2024 року ОСОБА_1 ознайомився з основними умовами кредитування у ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та запропонованою ним публічною пропозицією, на підтвердження чого до позовної заяви долучено Паспорт споживчого кредиту, а також подав заявку на видачу кредиту, які підписав одноразовим ідентифікатором с3857еса. 
Після ознайомлення з основними умовами кредитування, ОСОБА_1 в електронній формі уклав з ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" договір про споживчий кредит № 153383, який підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 0f13853f, за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 2.6 договору, надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній у п. 2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно з п. 2.6 договору, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором (п. 2.1). Сума кредиту становить 13334,00 грн. Надається не пізніше наступного дня після укладення договору в такому порядку: у розмірі 10000.50грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_5 , у національній валюті (далі - рахунок позичальника); у розмірі 3333.50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини (п. 2.2.1). Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована (п. 2.3). Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн (п. 2.4). Комісія за надання кредиту становить 3333,50 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору… (п. 2.5). Загальний строк кредитування 84 днів, із 12.09.2024 до 05.12.2024 (п. 2.6). Денна процентна ставка 11145,54 грн. = 0,7415%/день. (п. 2.7.1). Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 48083,53%річних. (п. 2.8).
На підтвердження факту перерахування первісним кредитором відповідачу ОСОБА_1 , через ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" 12.09.2024 грн на карту НОМЕР_5 за договором №153383 суму кредитних коштів у розмірі 10000,50 грн., позивач надав витяг з довідки про перерахування грошових коштів.
Про те, що картка № НОМЕР_4 належить ОСОБА_1 , свідчить повідомлення АТ «ОЩАДБАНК» від 29.01.2026. В даному повідомлені вказано, що фінансовим номером телефону є НОМЕР_3 . Саме такий номер телефону вказаний як фінансовий у спірному договорі і те, що по рахунку № НОМЕР_4 було зарахування коштів на суму 10000,50 грн, від 12.09.2024 року. В підтвердження надано і виписку по рахунку № НОМЕР_4 за період з 12.09.2024 року по 17.09.2024 року.
Згідно виписки з особового рахунку та картки обліку виконання договору за кредитним договором №153383 від 12.09.2024 р. яка складена позивачем, заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.11.2025 р. становить 18116,70 грн, з яких: 11810,76 грн заборгованості за сумою кредиту, 5805,94 грн заборгованості за відсотками, 500,00 грн заборгованості за комісією. 
Крім того позивач зазначив, що право вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором №153383 від 12.09.2024 перейшло до нього на підставі договорору факторингу № 06022025, який укладено 06.02.2025 між ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ".
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 06022025 від 06.02.2025 (Реєстр прав вимог №2), ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" отримав право вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором №153383 від 12.09.2024, а саме: 11870,70 грн - заборгованість за основному боргу, 5805,94 грн - заборгованість за відсотками, 500,00 грн - заборгованість по комісії.
Факт реального переходу права вимоги ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до відповідача підтверджується самим договором факторингу та витягом з Додатку № 1 до договору факторингу, а також актом приймання-передачі Реєстру №1 і платіжною інструкцією.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного/неналежного виконання умов кредитного договору.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов таких висновків.
Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).
З урахуванням описаних вимог законодавства, суд дійшов переконання, що ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та ОСОБА_1 , уклали кредитний договір №153383 в електронному вигляді, що підтверджує існування між ними кредитних правовідносин, а відтак до цих правовідносин застосовує вимоги ст. 509, 626, 628, 1054 ЦК України.
Так, у ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання за договором №153383 від 12.09.2024 виконало в повному обсязі, перерахувавши на користь відповідачу 13334,00 грн, з яких 10000,50 грн перерахував кредитні кошти на картковий рахунок позичальнику, 3333,50 грн - зарахував на погашення комісії за надання кредиту, що підтверджується описаними вище доказами та відповідає умовам договору, з якими відповідачка погодилася, засвідчивши це своїм електронним підписом.
Як указано вище та підтверджується карткою обліку виконання договору, ОСОБА_1 , після перерахування на його корись кредитних коштів не повернув їх, хоча, згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за якими позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержавння процентів встановлюються договором, кредитодавець нараховував позичальнику відсотки, що передбачені умовами кредитного договору, з розміром яких відповідач погодився.
ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Заперечень від останнього з даного приводу до суду не надходило. Відповідач не підтвердив факту належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту та процентів. Будь-яких заперечень не висловлювала ні щодо факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, ні щодо суми заборгованості, яка нарахована ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС".
З урахуванням вказаного, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11810,76 грн , а також за процентами в сумі 5805,94 грн, підлягають задоволенню. 
Натомість щодо нарахованої заборгованості за комісією в сумі 500,00 грн суд зазначає таке.
Пунктом 2.4 договору про споживчий кредит №153383 від 12.09.2024 передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, а саме: 1,00 грн - знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту та 100,00 грн - стандартний тариф комісії за управління та обслуговування кредиту. Водночас у договорі не зазначено конкретного переліку послуг кредитодався, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачці, та за які встановлена щомісячна комісія.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
За обставинами цієї справи пунктом 2.4 договору №153383 від 12.09.2024 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування".
Враховуючи наведене, суд вважає, що положення кредитного договору №153383 від 12.09.2024 про зобов`язання позичальниці сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно є нікчемними. Відтак, позивачем у даній справі безпідставно заявлено до стягнення заборгованість по комісії на суму 500,00 грн, тому в цій частині позову слід відмовити.
Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме відшкодуванню підлягають витрати по сплаті судового збору на суму 2355,54 грн. та витрати на професійну правничу допомогу на суму 6806,80 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 259, 264-265, 268, 282, 284, 289, 356 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬЕІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором №153383 від 12.09.2024 року в розмірі 17616 (сімнадцять тисяч шістсот шістнадцять) гривень 70 коп. 
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2355 (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) грн. 54 коп. та витрат на професійну правничу допомогу - 6806 (шість тисяч вісімсот шість) грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ», ЄДРПОУ: 43541163, п/р НОМЕР_6 в АТ «Універсал Банк», ЄДРПОУ АТ «Універсал Банк» 21133352, МФО:322001, знаходиться за адресою: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки,буд.34, офіс 333;
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя П`ятихатського районного суду
Дніпропетровської області      Ю.В.Кудрявцева