ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2025 р.  м. Київ Справа № 911/1616/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Ройляну В.К. розглянувши справу 

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг", м. Київ
до Комунального підприємства "Виробниче управління житлово-комунального господарства-1", Київська обл., Білоцерківський р-н., м. Узин 
про стягнення 10 831 226 грн. 58 коп.

За зустрічним позовом Комунального підприємства "Виробниче управління житлово-комунального господарства-1", Київська обл., Білоцерківський р-н., м. Узин 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг", м. Київ
про зобов`язання укласти договір факторингу 

Представники сторін:
позивача (за первісним позовом) – Бернацька О.В.;
відповідача (за первісним позовом) – не з`явився.

Обставини справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг" звернулось до суду з позовом до Комунального підприємства "Виробниче управління житлово-комунального господарства-1" про стягнення заборгованості у розмірі 10 831 226 грн. 58 коп. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином обов`язку по оплаті поставленого газу за договором постачання природного газу № 3498-ПСО (ТКЕ)-17 від 15.09.2022 р. за період з жовтня по грудень 2022 року та з січня по березень 2023 року.
05.06.2025 представником відповідача через систему “Електронний суд” поданий відзив на позов, в якому позовні вимоги визнає частково, оскільки безпосередньо невиконання зобов`язань за договором пов`язане із: скрутним майновим його становищем; низьким рівнем платоспроможності споживачів житлово-комунальних послуг; наявністю невідшкодованої державою різниці у тарифах; відсутністю у структурі тарифів, які напряму не залежать від діяльності підприємства.
Відповідач зазначає, що він не є виробником продукції за рахунок якої отримує прибуток, а тому відпадає можливість покрити різницю між фактично сплаченою населенням за об`єми використаного газу та різницею непокритою тарифом за надані послуги, а тому без додаткового фінансування з боку держави не можливо віднайти кошти на погашення заборгованості. 
Комунальне підприємство «Виробниче управляння Житлово-комунального господарства-1», засновником якого є Узинська міська рада Білоцерківського району Київської області, неодноразово повідомляло про проблеми в розрахунках та в необхідності збільшення тарифів, також враховуючи військовий стан зверталося до Київської обласної військової адміністрації щодо необхідності збільшення тарифу для населення за спожиті послуги, однак цього не відбулося, що підтверджується рішеннями виконавчого комітету №126, від 25.10.2021 року, №92 від 18.10.2022 року, №83 від 26.09.2024 р.
За рахунок мораторію на підняття тарифів для населення виникає відповідна заборгованість, яка з року в рік покривається за рахунок виділення дотацій з бюджету України, однак в 2023 та 2025 році відповідні зміни не були прийняті, а тому кошти не були виділенні.
Окрім цього відповідач зазначає, що неодноразово звертався до органів військової адміністрації, щодо виділення коштів для покриття різниці в тарифах та отримував відмову.
Оскільки відповідач не має власного прибутку, який би забезпечив покриття збитків та погашення заборгованості, всі кошти для погашення різниці в тарифах покриваються за рахунок дотації виділеної місцевою радою на яку відповідач не може вплинути. Наявність рішення про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача призведе до ситуації повної зупинки роботи підприємства по обслуговування населення та призведе до повного колапсу. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
06.06.2025 представником відповідача через систему «Електронний суд» подано зустрічну позовну заяву про зобов`язання внести зміни до договору № 3498-ПСО (ТКЕ)-17 від 15.09.2022 р. шляхом доповнення пункту 5 договору підпунктом 5.7 виклавши його в наступній редакції: «Розрахунки за договором в обсязі заборгованості з різниці в тарифах підтвердженої для споживача територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, здійснюється за рахунок видатків державного бюджету за цільовим призначенням в порядку організації взаєморозрахунків встановленому законодавством. До завершення процедури врегулювання заборгованості споживача за рахунок видатків державного бюджету, розрахунки між сторонами за договором на узгоджену суму заборгованості з різниці в тарифах можуть здійснюватися виключно шляхом відступлення споживачем на користь постачальника права вимоги на відшкодування заборгованості з різниці в тарифах».
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що даний договір укладений на невигідних умовах лише для споживача, який в силу обставин, що унеможливлюють підвищення тарифів та обрання постачальника змушений працювати в умовах постійного боргу, який в свою чергу забезпечила держава, яка повинна була і проводити фінансування шляхом дотацій на погашення боргів. 
КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» є надавачем послуг бюджетним установам (Білоцерківське управляння ПФУ у Київській області, Узинський ліцей «Успіх», Узинський ліцей «Обдарованість» та інші згідно з списку споживачів), а також госпрозрахункові установи та населення.
Враховуючи, що в 2025 році до держаного бюджету не закладено видатків на погашення заборгованості по сплаті за спожитий природний газ перед постачальниками виникає необхідність у внесенні змін до діючого договору, яким визначити право постачальника ТОВ Газова Компанія «Нафтогаз Трейдінг» мала можливість та право прямого врегулювання спірних правовідносин шляхом відступлення права вимоги.
10.06.2025 представником позивача по первісному позову через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що ні договір постачання природного газу, ні Закон України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" не передбачають звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ з 1 червня 2021 року, а також послуги з його розподілу та транспортування, лише через наявність заборгованості з відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання.
Наявність заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання не є достатньою підставою для звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ.
Відсутність коштів на рахунках, або фінансування з державного бюджету не є винятковою обставиною з не виконання договірних зобов`язань. Тим більше, що позивач заявляє до стягнення лише суму боргу за використаний природний газ, яка визнається відповідачем.
Посилання боржника, зокрема на дію воєнного стану, як на підставу для відстрочення виконання рішення суду, не є обґрунтованим, оскільки зазначені обставини впливають також на стягувача, і надання відстрочення виконання рішення суду за таких обставин може призвести до невиправданого порушення балансу інтересів боржника та стягувача.
Ухвалою суду від 11.06.2025 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. 
04.08.2025 представником відповідача по зустрічному позову через систему «Електронний суд» подано відзив на зустрічний позов, в якому посилається на те, що позивач для забезпечення опалювального періоду 2021/2022 був вільний у виборі будь-якого продавця природного газу на ринку природного газу за цінами, що вільно встановлюються на ринку, а не тільки шляхом отримання природного газу від ТОВ ГК "Нафтогаз Трейдинг", що безпосередньо висновується з положень Закону України "Про ринок природного газу". 
Позивач за зустрічним позовом міг придбати природний газ для власних потреб не тільки у ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», а у будь-якого продавця на ринку природного газу в т. ч. і у постачальника «останньої надії», який згідно Закону України «Про ринок природного газу» не міг відмовити позивачу за зустрічним позовом в укладенні договору на постачання природного газу, проте здійснює постачання природного газу за комерційними цінами. 
Проте, ціна на газ у ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» була пільговою і найнижчою, отже держава вжила заходів аби виробники теплової енергії закупили газ по найнижчій ціні.
У Законі України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" відсутні статті, і позивач за зустрічним позовом з цим погоджується, якими б передбачалося надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у поточному році. І, як наслідок, відсутні будь-які нормативні акти Кабінету Міністрів України, які б затверджували порядок та умови проведення відповідних взаєморозрахунків та які б затверджували примірний договір про організацію таких взаєморозрахунків у 2025 році. 
Слід звернути увагу, що ціна газу не входить до категорії, що має бути компенсована державою. Ціна на газ була пільговою і її розмір визначався постановою КМУ від 19.07.2022 №812, якою затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам» про що зазначено у преамбулі договору. 
В той же час, надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, можуть бути одним із джерел погашення кредиторської заборгованості виробників теплової енергії перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».
Ухвалою суду від 20.08.2025 закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. 
За клопотанням представника позивача по первісному позову розгляд справи здійснювався в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та системи “EasyCon”.
Присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги по первісному позову та просив суд їх задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити. 
Представник відповідача по первісному позову в засідання суду не з`явився, але надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із участю представника в іншому судовому засіданні. 
Ухвалою суду від 24.09.2025 подане клопотання було задоволено та відкладено розгляд справи на 29.10.2025 о 11:30.
29.10.2029 представником відповідача через систему «Електронний суд» повторно подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із участю представника в іншому судовому засіданні. Подане клопотання судом було відхилено як необгрунтоване, оскільки представник неоднаразово звертався з клопотаннями про відкладення, тому розгляд справи по суті продовжено. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд 

УСТАНОВИВ:

15.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (постачальник) та Комунальним підприємством «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» (споживач) було укладено договір постачання природного газу № 3498-ПСО (ТКЕ)-17, відповідно до п. 1.1. умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні пп.1 пункту 4 Положення, природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Відповідно до п. 1.3. за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.
Згідно п. 2.1. договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з вересня 2022 року по березень 2023 року (включно), в кількості 1236,544 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях: жовтень 2022 – загальний обсяг 45,415 тис.куб.метрів, листопад 2022 – загальний обсяг 203,235 тис.куб.метрів, грудень 2022 – загальний обсяг 250,77 тис.куб.метрів, січень 2023 – загальний обсяг 278 тис.куб.метрів, лютий 2023 – загальний обсяг 252,856 тис.куб.метрів, березень 2023 – загальний обсяг – 206,032 тис.куб.метрів. Всього 1236,544 тис.куб.метрів.
Постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ (п. 3.1. договору). 
Пунктом 3.5.1. договору встановлено, що споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, по два примірники актів прийому-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником споживача, а саме: акт на обсяг І (фіксований), акт на обсяг ІІІ (фіксований) та акт на обсяг ІІ. В актах зазначаються фактичні обсяги використання природного газу, які визначаються з урахуванням вимог пп. 3.5.2 цього договору, їх ціна (визначається відповідно до розділу 4 цього договору) та їх вартість. 
Пунктом 4.1. договору сторони встановили, що ціна на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: обсяг І за 1000 куб.м. газу без ПДВ – 6 183,33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20 %, всього з ПДВ – 7 420,00 грн., всього з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583,89 грн.;обсяг ІІ за 1000 куб.м. газу без ПДВ – 31 937,92 грн., крім того ПДВ за ставкою 20 %, всього з ПДВ – 38 325,50 грн.,всього з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 38 489,39 грн;обсяг ІІІ за 1000 куб.м. газу без ПДВ – 13 658,33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20 %, всього з ПДВ – 16 390,00 грн.,всього з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн.
Споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 70 % вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактичного переданий відповідно до акту/актів приймання-передачі природний газ – до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період (п. 5.1. договору). 
Даний договір діє до 31 березня 2023 року включно, а в частині розрахунків – до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1. договору).
На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 10 831 226 грн. 58 коп. у період з жовтня 2022 р. по березень 2023 р., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, за який відповідач не розрахувався. 
Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
За таких обставин, позовні вимоги по первісному позову про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 10 831 226 грн. 58 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.
Що стосується зустрічних позовних вимог, то суд зазначає наступне:
Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги позивач посилається на те, що при укладанні договору №3498- ПСО (ТКЕ)-17 від 15.09.2022 року, товариство погодилось на вкрай невигідні умови для себе, оскільки в силу обставин, що унеможливлюють підвищення тарифів та обрання постачальника змушений працювати в умовах постійного боргу, який в свою чергу забезпечила держава, яка повинна була і проводити фінансування шляхом дотацій на погашення боргів.
КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» є надавачем послуг Бюджетним установам, а також госпрозрахунковим установам та населенню, що підтверджується списком споживачів послуги з постачання теплової енергії КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства -1» станом на 01.06.2025 року. 
В свою чергу ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдінг», була визначена як підприємство, яке взяло на себе обов`язок на ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам, що передбачено Постановою Кабінету Міністрів від 19.07.2022 року №812 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам» . Отже на момент укладення договору на постачання природного газу сторони розуміли, що даний договір укладений в кабальних умовах з монопольним постачальником на завчасно визначених умовах, які зовсім не містять поняття узгодженності договірних умов, а завчасно визначенні постачальником на власний вибір.
Враховуючи, що в 2025 році до держаного бюджету не закладено видатків на погашення заборгованості по сплаті за спожитий природний газ перед постачальниками, позивач просить суд внести зміни до договору, доповнивши його п. 5.7., виклавши його в наступній редакції: «Розрахунки за договором в обсязі заборгованості з різниці в тарифах підтвердженої для споживача територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, здійснюється за рахунок видатків державного бюджету за цільовим призначенням в порядку організації взаєморозрахунків встановленому законодавством. До завершення процедури врегулювання заборгованості споживача за рахунок видатків державного бюджету, розрахунки між сторонами за договором на узгоджену суму заборгованості з різниці в тарифах можуть здійснюватися виключно шляхом відступлення споживачем на користь постачальника права вимоги на відшкодування заборгованості з різниці в тарифах».
05.06.2025 року позивач направив лист-пропозицію № 07-07/122 до відповідача про внесення змін до договору, шляхом включення до нього відповідного пункту.
Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.
Згідно змісту ст. 652 ЦК України договір може бути змінений у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. У разі істотної зміни обставин суд може змінити договір за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Так у відповідності до постанов Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 від 16.01.2021 у справі 910/2861/18, істотним є порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд має встановити не лише наявність порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди, її розмір, а також те, чи дійсно суттєвою є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. 
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" до загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу належать: 1) національна безпека, а також безпека постачання природного газу; 2) стабільність, належна якість та доступність енергоресурсів; 3) захист навколишнього природного середовища, у тому числі енергоефективність, збільшення частки енергії з альтернативних джерел та зменшення викидів парникових газів; 4) захист здоров`я, життя та власності населення
Тобто, в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що, покладення на відповідача спеціальних обов`язків викликано загальносуспільними інтересами, захист яких потребує встановлення спеціальних (пільгових) умов постачання природного газу виробникам теплової енергії. 
Вказане підтверджується положенням ч. 7 ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу", згідно з яким суб`єкт ринку природного газу, на якого покладаються спеціальні обов`язки відповідно до частини першої цієї статті, має право на отримання компенсації економічно обґрунтованих витрат, здійснених таким суб`єктом, зменшених на доходи, отримані у процесі виконання покладених на нього спеціальних обов`язків, та з урахуванням допустимого рівня прибутку відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Порядок визначення такої компенсації затверджено постановою Кабміну від 03.12.2020 № 1194. 
Враховуючи викладене, для забезпечення загальносуспільних інтересів держава визначає пільгові умови постачання природного газу для виробників теплової енергії, відповідно до яких ціна природного газу є нижчою за ринкову, і різниця між доходами та витратами постачальника природного газу підлягає компенсації.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено право споживача на вільний вибір постачальника, безоплатну його зміну.
Відповідно до п. 5 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2022 № 812 (далі – Положення) ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" постачає з 1 вересня 2022 р. до 30 квітня 2025 р. (включно) природний газ виробникам теплової енергії на підставі договору за цінами та на умовах згідно з додатком.
Розділом 2 Положення 812 встановлено, що обсяг природного газу, що передається за договором, складається з: обсягу, що використовується для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб (далі - обсяг І-фіксований). Ціна газу для обсягу Iфіксованого встановлюється на рівні, що діяв станом на 24 лютого 2022 р. за договором постачання природного газу на 2022-2023 роки з ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг”, і становить 7 420 гривень з урахуванням податку на додану вартість за 1000 куб. метрів газу, , обсягу ІІ (для власних потреб), обсягу ІІІ (бюджетні установи та організації за пільговою ціною).
Згідно зі статтею 3 Закону "Про ринок природного газу" одними із принципів функціонування ринку природного є вільна торгівля природним газом та вільний вибір постачальників природного газу.
Отже, позивач для забезпечення опалювального періоду 2021/2022 був вільний у виборі будь-якого продавця природного газу на ринку за цінами, що вільно встановлюються на ринку, а не тільки шляхом отримання природного газу від ТОВ ГК "Нафтогаз Трейдинг", що безпосередньо висновується з положень Закону України "Про ринок природного газу".
Згідно ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом не було доведено істотного порушення договору зі сторони відповідача за зустрічним позовом та завдання відповідачем позивачу шкоди, що дозволяло би змінити договір за рішенням суду.
Таким чином, укладаючи договір на визначених в ньому умовах позивач за зустрічним позовом повністю усвідомлював обставини його укладання, зокрема, і спричинені російською агресією проти України та запровадженням воєнного стану, а також те, що усі перебувають у рівних умовах.
Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги по первісному позову в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовляє.
У зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача по первісному позову, що призвело до необхідності позивачу по первісному позову звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ч. 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» (09161, Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Лесі Українки, 20А, код ЄДРПОУ 35088890) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код ЄДРПОУ 42399676) 10 831 226 (десять мільйонів вісімсот тридцять одну тисячу двісті двадцять шість) грн. 58 коп. основного боргу та 129 974 (сто двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 72 коп. судового збору. 
3. В задоволенні зустрічного позову відмовити. 

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 10.03.2026 року.

Суддя Л.Я. Мальована