МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2026 р.  	№ 400/97/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,  	
до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , 	

третя особа	ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , 	

про	визнання протиправними та скасування наказів в частині, зобов`язання вчинити певні дії,	
До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом (з урахуванням зміни предмету позову) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), за участю у справі третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про: 
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ВЧ НОМЕР_1 № 48 від 17.02.2026 року, в частині призначення ОСОБА_1 на посаду водія другого механізованого взводу третьої механізованої роти третього механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 ; 
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 № 48 від 17.02.2026 року в частині зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та звільнити його від проходження військової служби.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 повідомив наведеним особам, що він не може служити та не підпадає під мобілізацію з огляду на судимість яку він має за ч.3 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України (злочини проти нацбезпеки) з огляду на частину 2 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ЗСУ та інші військові формування не можуть комплектуватися особами, які мають судимість за: злочини проти основ національної безпеки України. Однак, працівниками РТЦК наведені обставини були проігноровані.
Ухвалою суду від 08.01.2026 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.
Ухвалою від 13.03.2026 року судом прийнято до розгляду клопотання про зміну предмету позову та заміну відповідача. 
Ухвалою від 01.04.2026 року суд прийняв до розгляду заяву про зміну предмету позову та розглядати справу з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 27.03.2026 року. 
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що обов`язок щодо перевірки наявності підстав для відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу покладено на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, а, тому у військової частини відсутній обов`язок перевіряти наявність чи відсутність у позивача права на відстрочку від призову за мобілізацією. У військової частини НОМЕР_1 не було альтернативи щодо призначення чи не призначення позивача на посаду та зараховування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.02.2026 № 48 Позивач зарахований до списків військової частини та призначений на посаду водія другого механізованого взводу третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Оскаржуваний Позивачем наказ стосовно зарахування та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 - є актом індивідуальної дії відносно Позивача, тобто актам одноразового застосування. Станом на час вирішення даної справи, оскаржуваний наказ вичерпав свою дію внаслідок мобілізації Позивача та подальшого направлення його для проходження військової служби. Як наслідок, скасування таких наказів не призведе до відновлення попереднього становища позивача, адже порядок демобілізації військовослужбовців чітко визначений законом і такий порядок не передбачає випадків демобілізації за рішенням суду про скасування наказу про призов. 
Від третьої особи до суду надійшли пояснення, в яких зазначає, що зазначені позивачем у позовній заяві події не відповідають дійсності. Так, під час прямування до відділу ОСОБА_1 повідомив свої персональні дані, внаслідок їхньої перевірки було встановлено наявність звернення щодо його доставки до ІНФОРМАЦІЯ_3 з підстав порушення правил військового обліку. По прибуттю до ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_1 було скеровано на проходження медичного огляду до військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами якого він був визнаний придатним до військової служби. Щодо зазначення ОСОБА_1 про на наявність у нього судимості повідомляємо, що внаслідок проведеної перевірки вказані обставини не знайшли свого підтвердження. З урахуванням висновку військово-лікарської комісії та відсутності передбачених законом підстав для надання відстрочки від призову, громадянин ОСОБА_1 21.12.2025 року був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений для подальшого проходження служби.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Дослідивши докази, суд, -
ВСТАНОВИВ:
20.12.2025 року представниками відповідача було затримано позивача та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
По прибуттю до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача було скеровано на проходження медичного огляду до військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами якого він був визнаний придатним до військової служби.
21.12.2025 року позивач був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений для подальшого проходження служби у військову частину НОМЕР_2 . 
В подальшому на підставі розпорядження Генерального штабу Збройних сил України від 14.02.2026 №300/ПУ/499/дск, іменний список начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_2 від 16.02.2026 №20/836, командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ (по стройовій частині) від 17.02.2026 № 48, яким позивач зарахований до списків військової частини та призначений на посаду водія другого механізованого взводу третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Позивач вважає свій призов протиправним, оскільки не підпадає під мобілізацію з огляду на судимість яку він має за ч.3 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України (злочини проти нацбезпеки) з огляду на частину 2 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ЗСУ та інші військові формування не можуть комплектуватися особами, які мають судимість за: злочини проти основ національної безпеки України.
З урахуванням зміни предмету позову (остаточна редакція) позивач оскаржує наказ військової частини НОМЕР_1 № 48 від 17.02.2026 року, в частині призначення ОСОБА_1 на посаду водія другого механізованого взводу третьої механізованої роти третього механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 та в частині зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а також просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та звільнити його від проходження військової служби.
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 р. № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Згідно з частинами 1 та 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Указом Президента України від 24.02.22 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.22 р. № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.22 р. строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє станом на дату розгляду справи.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21 жовтня 1993 р. № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон № 3543-XII, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
Водночас підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбачені статтею 23 Закону № 3543-XII.
Нормами статті 23 Закону № 3543 врегульовано питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Так, відповідно до вказаної законодавчої норми не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, в тому числі, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
Процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок № 560).
Відповідно до III Розділу п. 49 перевірка військово-облікових документів під час мобілізації Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Згідно з п. 2 Порядку № 560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Відповідно до пункту 91 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період » затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (Далі – Порядок) відправлення резервістів та військовозобов`язаних до місць проходження військової служби здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки у складі військових команд або індивідуально. Відповідно до пункту 94 Порядку до складу військових команд включаються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я, не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та за результатами професійно-психологічного відбору відповідають вимогам проходження військової служби у визначеному виді, окремому роді військ (сил).
Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 р. № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).
Відповідно до розділу І гл. 1 п. 1.2. Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
З огляду на зазначене, уповноваженим органом, що приймає рішення щодо призову є територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Так, у даному випадку з урахуванням висновку військово-лікарської комісії позивач був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений для подальшого проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто, у військової частини НОМЕР_1 не було альтернативного рішення щодо призначення чи не призначення позивача на посаду та зараховування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . З огляду на викладене суд зазначає, що дії щодо мобілізації позивача були вчинені ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не відповідачем – військовою частиною НОМЕР_1 . Суд також звертає увагу, що ІНФОРМАЦІЯ_1 не є відповідачем у даній справі, а його дії не є предметом розгляду у даній справі. 
Крім того, суд зазначає, що в постанові від 5 лютого 2025 р. у справі № 160/2592/23 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду наголосив, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання протипранвим наказу № 48 від 17.02.2026 року. 
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову.
Судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ідентифікацій код НОМЕР_4 ) про визнання протиправними та скасування наказів в частині, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар