Дата документу 09.03.2026	Справа № 554/15796/25	
 	Провадження № 2/554/677/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого - судді Савченко Л.І.
при секретарі – Титаренко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
Позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9896641 від 10.08.2024 року у сумі 30428 грн., витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн. 
В обгрунтування позову посилається на те, що 10.08.2024 року між відповідачем та ТОВ «Макс Кредит» було укладено кредитний договір № 00-9896641 про надання кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 9200 грн. 16.04.2025 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал, згідно умов якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Згідно умов договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9896641 від 10.08.2024. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» станом на 01.10.2025 становить 33228 грн., яка складається з 9200 грн. – заборгованості по тілу кредиту, 21 228 грн. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 2800 грн. – заборгованість за штрафними санкціями, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 28 листопада 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
26 січня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 до суду надійшла заява про часткове визнання позову, у якій остання просила прийняти визнання позовних вимог на суму 19 568,00 грн., з яких 8 000,00 грн. – сума основного боргу (тіло кредиту), 11 568,00 грн. – сума несплачених процентів. В обґрунтування заяви вказала, що 22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023 року. Даним Законом, серед іншого, були внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування». Так, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено частиною 5 такого змісту: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%», а також доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-IX, в якому визначено: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %». Закон України від 22.11.2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. До договорів укладених після цієї дати нарахування процентної ставки слід розраховувати у відповідності до вимог ч. 4 ст. 8 Закону. При максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1% (ч. 5 ст. 8 Закону). Договір кредитної лінії № 00-9896641 укладений після набрання Законом чинності, а саме - 10.08.2024 року, тож максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.Відповідно до п. 1.6 Договору №00-9896641 за надання кредиту ОСОБА_1 кредитодавець одноразово нарахував комісію в момент видачі кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту, що складає 1200.00 грн., що об`єктивно є протизаконним та суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до умов кредитного договору №00-9896641 від 10.08.2024 року, що укладений між сторонами, ТОВ «Макс Кредит» надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом
України «Про захист прав споживачів». Представник відповідача зазначає, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Нарахування разової комісії в сумі 1200,00 грн. суперечить положенням Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки не є платою за послуги, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику, а тому положення кредитного договору про сплату позичальником на користь фінансової
установи комісій у вигляді разової комісії у розмірі 15 % від суми наданого кредиту є нікчемними. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. Верховний суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №706/68/23, від 12 лютого 2025 року №758/5318/23 виклав висновки щодо застосування п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, згідно яких тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Представник відповідача вважає, що враховуючи дату укладення сторонами по справі договору надання грошових коштів у кредит № 00-9896641 – 10 серпня 2024 року, тобто під час дії в Україні воєнного стану, ОСОБА_1 звільняється від сплати штрафних санкцій (пені, штрафів) за даним договором, а нарахована позикодавцем штрафна санкція, що передбачена відповідним договором, підлягає списанню кредитодавцем. Отже, правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 2800,00 грн., як складової частини заборгованості за кредитним договором, відсутні. Представник відповідача зауважила, що протягом строку дії договору відповідачка виконувала свої зобов`язання та здійснювала погашення кредиту шляхом внесення періодичних платежів, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Враховуючи, що умови договору щодо нарахування
процентів, комісії та штрафних санкцій (пені, штрафів) суперечать вимогам чинного законодавства України, однак відповідачка фактично здійснювала погашення кредитного зобов`язання на загальну суму 8 432,00 грн., сума заборгованості, яку відповідачка визнає, підлягає визначенню шляхом здійснення такого розрахунку: 8000 х 1% х 250 = 20 000 ( де 8000 – тіло кредиту, 1,% – відсоток денної процентної ставки відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування», 250 – строк кредитування у днях, згідно строку вказаного в розрахунку наданого позивачем); 20000-8432=11568 (де 20 000 – сума відсотків за період з 10.08.2024 по 16.04.2025 (який наведений у розрахунку наданого позивачем) за денною ставкою 1%, а 8432 – сума, яка була сплачена позичальником). Разом сума заборгованості за договором № 00-9896641 від 10.08.2024 року, згідно наведеного строку у поданому позивачем розрахунку становить 19 568 грн. : 11 568 + 8000 (де 11568 – сума несплачених відсотків за користування кредитом, 8000 – тіло кредиту). Враховуючи наведене та керуючись правом, передбаченим ч. 2 ст. 49 ЦПК України, ОСОБА_1 частково визнає
позовні вимоги позивача, а саме – в частині стягнення з неї на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за договором № 00- 9896641 від 10.08.2024 у загальному розмірі 19 568 грн., з яких: 8 000,00 грн. – сума
основного боргу (тіло кредиту), 11 568,00 грн. – сума несплачених процентів за користування кредитом . Також надіслала клопотання про зменшення витрат на правову допомогу в чотири рази від заявленої до стягнення суми стороною позивача. У заяві зазначено, що відповідач понесла судові витрати у сумі 9 000 грн. та бажає стягнути їх з позивача (а.с.78-82,84).
28 січня 2026 року від представника позивача ТОВ «Юніт Капітал» - Хлопкової І.А. до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог , у якій зазначила, що провівши аналіз нарахованих відсотків за кредитним договором , позивач має зменшити розмір позовних вимог до 20 768 грн., які просить стягнути з відповідача. Також просила стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2422, 40 грн. та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.90-91).
28 січня 2026 року від представника відповідача ТОВ «Юніт Капітал» - Хлопкової І.А. до суду надійшла заява, у якій просила відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В обґрунтування заяви зазначила, що до позовної заяви долучено свідоцтво адвоката Соломко О.В., довіреність надана ТОВ «Юніт Капітал», договір про надання правничої допомоги, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі виконаних робіт. Відповідно до п. 3.4 Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг.
Позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином (а.с.99-100).
28 січня 2026 року від представника відповідача ТОВ «Юніт Капітал» - Хлопкової І.А. до суду надійшли додаткові пояснення , у яких зазначила, що в позовній заяві вказано, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить – 33 228,00 грн., яка складається з: 9 200,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту;
21 228,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування 2 800,00 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Звертає увагу суду, що в прохальній частині позивач вказує: «Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 43541163 заборгованість за Кредитним договором № 00- 9896641 від 10.08.2024 у розмірі 30 428,00 грн.» це зумовлено тим, що позивач не стягує з відповідача заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Кредитним договором №00-9896641 від 10.08.2024 передбачено розмір прострочених відсотків та конкретну процентну ставку, яка буде застосовуватись в період прострочення. Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов Кредитного договору. Уклавши Договір, Позичальник підтверджує, що йому було в чіткій та зрозумілій формі надано актуальну та достовірну інформацію, передбачену статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також інформацію про фінансову послугу та Кредитодавця у визначеному законодавством обсязі, достатньому для прийняття Позичальником свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання та ознайомлений з Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «МАКС КРЕДИТ», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті за посиланням: https://lehko.credit . Позичальник підтверджує, що ознайомлений в повному обсязі з внутрішніми Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, текст яких розміщено на офіційному Сайті Кредитодавця. 
Щодо нарахування відсотків представник позивача вказала, що згідно прикінцевим положенням п. 17 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Оскільки в розрахунку застосовується процентна ставка 1,45%, Позивачем подано заяву на зменшення позовних вимог. Отже, позивач стягує не 30 428,00 грн., а 20 768,00 грн. у зв`язку з перерахуванням процентів відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування» Таким чином, відповідно Закону України «Про споживче кредитування» нарахування відсотків здійснюються наступним чином:
у період з 10.08.2024 по 16.04.2025 нарахування процентів має здійснюватися таким чином: 8 000,00 грн.(тіло Кредиту) * 1%(процентна ставка) = 80,00 грн. (сума за один день користування кредитом), тобто загальна сума заборгованості складає 20 768,00 грн. ( 8 000,00 грн. за тілом кредиту, 11 568,00 грн. відсотків за користування кредитом, 1 200 комісія за надання кредиту). У зв`язку з чим позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог. З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин Позивач вважає, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Таким чином, зазначені Представником витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними, а саме: не відповідають складності справи; не є співмірними з часом, витраченим адвокатом та надання відповідних послуг (а.с.108-112).
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 10.08.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-9896641 у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора 60974, який було відправлено 10.08.2024 10:41:51 на номер +380972763544 (а.с.22).
Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 8000 гривень. Тип Кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби (п. 1.2. договору).
Згідно з п. 1.3. договору строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування «05» серпня 2025 р. Денна процентна ставка – 1,5% (п. 1.7.1 договору) Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00 % від суми кредиту, що складає 1200 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах визначених п. 3.5 цього договору (п 1.6 договору) (а.с.13-17).
ОСОБА_1 ознайомилася з умовами кредитного договору підписавши Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартна форма) (а.с.20-21).
З наданої АТ КБ «Приват Банк» інформації на вимогу ухвали суду , вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 10.08.2024 р. зараховано грошові кошти в сумі 8 000 грн. та надано виписку за договором б/н за період з 10.08.2024 по 15.08.2024 (а.с.74-76).
З детального розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , наданого ТОВ «Макс Кредит» вбачається, що станом на 16.04.2024 р. сума заборгованості становить 30428 грн. з яких: 8000 грн.- заборгованість за основним зобов`язанням , 21228 грн. – заборгованість по нарахованим процентах, 1200 грн. - заборгованість за нарахованими комісіями, 2800 грн. – штрафні санкції згідно умов договору (а.с44-45).
16.04.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, зокрема за кредитним договором № 00-9896641від 10.08.2024, укладеним між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , що підтверджується копією Реєстру боржників до Договору факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал (а.с.33-41) .
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, що підтверджується Випискою по особовому рахунку за кредитним договором № 00-9896641від 10.08.2024р. ( а.с. 46).
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до вимог статті 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.11Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За змістом ст. ст.525,526,530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до частини 1статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно частини 1статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5.
Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість , що не заперечується і самою відповідачкою. Представником відповідача подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій стороною відповідача визнається заборгованість в сумі 19 568 грн. (8 000,00 грн. – сума основного боргу (тіло кредиту), 11 568,00 грн. – сума несплачених процентів за користування кредитом) та надано контррозрахунок заборгованості . Представником позивача надано заяву про зменшення позовних вимог , в якій останній просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 20 768 грн. (8 000,00 грн. – сума основного боргу (тіло кредиту), 11 568,00 грн. – сума несплачених процентів за користування кредитом , 1200 грн. – комісія). 
Щодо заперечень представника відповідача про стягнення комісії за надання договору в сумі 1200 грн.
10.06. 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Згідно п.1.6 Договору кредитної лінії № 00-9896641 – кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 15,00 % від уми кредиту, що складає 1200 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах визначених пунктом 3.5 цього договору.
Отже, погоджені сторонами умови кредитного договору, в якому передбачено сплату комісії за надання кредиту відповідають вимогам чинного Закону України «Про споживче кредитування». 
Враховуючи викладене суд вважає, що заборгованість, яку просить стягнути позивач, з урахуванням зменшених позовних вимог, в сумі 20 768 грн. є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 р., копію додаткової угоди № 25770873142 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025р., копію акту прийому–передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги 10/09/25-02 від 10.06.2025 р. (а.с.47-50).
Щодо стягнення витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача суд зазначає наступне.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).
Враховуючи, що судом задоволено позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» , однак розмір позовних вимог позивачем було зменшено після подачі представником відповідача заяви про часткове визнання позову, суд вважає, що заява про стягнення судових витрат підлягає задоволенню у відсотковому співвідношенні задоволених до первісних позовних вимог (68,25%), тобто з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь ТОВ «Юніт Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 4777 грн. 50 коп.
Щодо клопотання відповідача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу з ТОВ «Юніт Капітал».
На підтвердження витрат на правову допомогу відповідачем надано копію Договору № 554/15796/25 про надання правничої допомоги від 11.12.2025 року , копію попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, копію Акту виконаних робіт від 23.01.2026 р., розрахункову квитанцію № 1 від 23.01.2026 р. на суму 9000 грн. (а.с.85-86).
Враховуючи, що позовні вимоги після подачі заяви про зменшення позовних вимог задоволено в повному обсязі, однак позовні вимоги було зменшено після подачі представником відповідача заяви про часткове визнання позову , а також те, що судом було відхилено доводи представника відповідача про відмову у стягненні суми нарахованої комісії за користування договором, відсоток задоволених заперечень відповідача встановити неможливо, суд вважає за можливе стягнути з ТОВ «Юніт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 4500 грн. (50 %).
Шляхом взаємозарахування, відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 277 грн. 50 коп. (4777 грн. 50 коп. – 4500 грн.).
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1653 грн. 28 коп. ( 68, 25 % задоволених до первісних позовних вимог ), відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.5,10,12,13,81,141,223,263,264,265,268,273,280-289,354 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 00-9896641 від 10.08.2024 року у сумі 20768 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судовий збір у сумі 1653 грн. 28 коп. та 277 грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разу розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», місце місцезнаходження: 01033, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 34, офіс 33, код ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 .
Суддя Л.І. Савченко