Справа № 456/4097/25
Провадження № 2-а/456/4/2026

РІШЕННЯ
іменем України

23 лютого 2026 року місто Стрий 

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Бораковського В. М. ,
секретар судового засідання Яніцька М.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, –

за участю:
позивача ОСОБА_1 

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.
В обґрунтування своїх позовних вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 19.07.2025 близько 21:28 год. старшим лейтенантом поліції відділення поліції № 2 м. Миколаїв - Скрипець Р.І. відносно нього було складено адміністративний протокол серії ЕНА №05264674 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Зазначив, що даний протокол складений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки він не керував транспортним засобом, відповідно відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Спірний протокол складено у його відсутності, без залучення свідків, без роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, без надання будь-яких доказів вини, відповідно працівником поліції порушено процедуру складення протоколу. 
Уточнивши позовні вимоги позивач просить визнати протиправними дії старшого лейтенанта поліції відділення поліції № 2 м. Миколаїв - Скрипець Р.І. щодо складення адміністративного протоколу та скасувати постанову серії ЕНА №05264674 від 19.07.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КпАП України та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
16.12.2025 від представника позивача – адвоката Михавківа І.В. на адресу суду надійшли додаткові пояснення в яких він зазначив, що розгляд справи, відповідно ст.279 КУпАП розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. Пунктом 8, 9 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом від 07.11.2015 №1395 МВС України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Відповідно до п.1, 2, 5 Розділу IV, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. В той же час, в порушення вищевказаних норм права, справа про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 не розглядалася, йому не роз`яснювалися його права, а оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 не оголошувалася. Пунктом 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. В той же час до матеріалів справи не долучено відеозаписів щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
22.01.2026 від представника відповідача на адресу суду надійшло заперечення на адміністративний позов, в якому він зазначив, що 19.07.2025 о 21:28 год. ПОГ СВГ ВП Стрийського РУН ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Русланом Скрипцем на водія ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5264674 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки 19.07.2025 о 21:28 год. по вул. Центральна в с. Довголука Стрийського району ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, повторно протягом року керував ТЗ Мерседес Спринтер 316, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України. Під час спілкування з водієм ОСОБА_2 у останнього було виявлено працівниками поліції Стрийського РУП ознаки наркотичного сп`яніння та в подальшому було складено протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП (серія ЕПР №396683 від 19.07.2025), який Стрийським міськрайонним судом розглянуто 16.12.2025 (справа №456/4014/25) та водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 1 розділу 1 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом № 1395 МВС України від 07.11.2015 зазначено, що ця інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Згідно абзацу другого пункту 4 розділу 1 цієї інструкції зазначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями в тому числі ч. 1, 2, 4 ст. 126 КУпАП. Вимоги нормативно-правових актів, зокрема інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі були дотриманні ПОГ СВГ ВП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Русланом Скрипнем при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5264674 від 19.07.2025 відносно ОСОБА_1 . Крім того, звертаю увагу, що фіксація даного скоєного правопорушення фіксувалася капітаном поліції Володимиром Кулецьким нагрудним портативним відеореєстатором відповідно до пункту 9 частини першої статті 31, статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до вимог «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженого наказом МВС №1026 від 18.12.2018.
Зважаючи на вищевикладене, постанова ЕНА № 5264674 від 19.07.2025 про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 є законною і не підлягає скасуванню, оскільки він порушив правила дорожнього руху, а тому в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відповідно просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач у судовому засіданні просить позов задовольнити повністю, покликаючись на обставини зазначені у ньому. Звернув увагу, що докази на підтвердження його вини є необ`єктивними, протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений без його участі. Щодо обставин викладених у постанові пояснив, що дійсно він виходив з автомобіля під час приїзду поліції, однак він не керував транспортним засобом, автомобіль належить його товаришу, який і керував ним і втік коли побачив поліцейських.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак 22.01.2026 подав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. В позові просить відмовити повністю. 

Заяви та клопотання, подані учасниками справи.
28.08.2025 позивачем на адресу суду подано заяву про відкладення розгляду справи.
16.10.2025 позивачем подано на адресу суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.
16.12.2025 від представника позивача – адвоката Михавківа І.В. на адресу суду надійшли додаткові пояснення.
22.01.2026 від представника відповідача на адресу суду надійшло заперечення на позовну заяву.
22.01.2026 від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 31.07.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою від 28.08.2025 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи.
Ухвалою від 07.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення на адміністративний позов відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку. 

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5264674 від 19.07.2025, 19.07.2025 о 12:17 в с. Жулин по вул. Ценральній, 18 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 316. Будучи позбавлений права керування Стрийським міськрайонним судом, чим порушив п.2.1 а ПДР. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. 
Як вбачається з копії паспорта, серії НОМЕР_2 , такий видано 28.12.2013 Стрийським МВ ГУДМС України у Львівській області ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Згідно постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
В судовому засіданні досліджено відеозапис наданий відповідачем, та зафіксовано, що ОСОБА_1 перебував біля транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 316, перебування інших осіб не встановлено.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху.
Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У свою чергу, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-3 від 31.01.2018 року.
Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №15 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-3, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Відповідно до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3. Правил дорожнього руху (надалі -ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.1. а. ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право користування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 317 та ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.
У відповідності до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Згідно ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:
1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;
2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;
3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;
4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;
5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;
6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;
7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;
8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;
9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, та відеозапис, наданий відповідачем.
Суд звертає увагу, що відповідно до постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Згідно постанови суду ОСОБА_1 , повторно протягом року, 19.07.2025 о 21:28 год. по вул. Центральна в с. Довголука Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом Мерседес Спринтер 316 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді камеру поліцейського 1843, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП. В судовому засіданні не встановлено порушень чинного законодавства при оформленні матеріалів та складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення. З оглянутих в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Мерседес Спринтер 316 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . ОСОБА_1 вийшов з боку водія та попрямував до задньої частини автомобіля. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівник поліції демонструє йому відеозапис, на якому зафіксовано як автомобіль рухався під його керуванням та вказує водію, що той рухався їм назустріч, коли побачив їх, одразу зупинився. Водій вказаний факт заперечує та стверджує про те, що транспортним засобом він не керував. На пропозицію працівника поліції пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій відмовляється, при цьому стверджує, що автомобілем він не керував. Оглянуті в судовому засіданні відеозаписи суд вважав належними доказами, на яких зафіксовано, як ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в медичному закладі. При цьому суд зауважив, що відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за своїм правовим змістом є намаганням водія транспортного засобу уникнути відповідного обстеження, яким можливо встановлення факту перебування його у стані сп`яніння. Суд не взяв до уваги твердження захисника про те, що Ковалів .А.Б. не керував автомобілем, оскільки такі спростовуються сукупністю зібраних доказів у справі доказів, яким судом надано ретельну оцінку під час прийняття рішення, заперечення факту керування транспортним засобом розцінено судом, як обраний спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності.

Суд звертає увагу, що преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17)).

Слід зазначити, що постанова Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.12.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП не була оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили. 
Відповідно даною постановою встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Мерседес Спринтер 316 д.н.з. НОМЕР_1 19.07.2025 о 21:28 год. по вул. Центральна в с. Довголука Стрийського району Львівської області. Зокрема керування транспортним засобом ОСОБА_1 встановлено з відеозапису, дослідженому в судовому засіданні при розгляді справи № 456/4014/25. 

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення, на відсутність події та складу в його діях правопорушення, порушення норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваної постанови.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.
Версія позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, на думку суду, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а винність позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд вважає доведеною та підтвердженою матеріалами наявними у справі. Відповідно до Постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, яка на час події, тобто 19.07.2025 була чинною і ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.
Пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд оцінює критично, а позиція зайнята позивачем щодо невизнання своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, на думку суду, пов`язана з його захистом, однак розцінюється судом як спроба уникнути адміністративної відповідальності.
Суд не погоджується з аргументами позивача, вважає такі не обґрунтованими та не підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зроблено визначення, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зістатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

За таких обставин суд вважає, що старшим лейтенантом поліції відділення поліції № 2 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівськійй області - Скрипець Русланом Ігоровичем постанову серії ЕНА № 5264674 від 19.074.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винесено обґрунтовано і на законних підставах, у зв`язку з чим позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню у повному обсязі. 

Керуючись ч.4 ст.126 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 19, 73-78, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ухвалив:

Відмовити повністю у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Відповідно до частини 3 ст. 243 КАС України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

Повний текст рішення виготовлено 24.02.2026

Головуючий суддя 	В. М. Бораковський