Справа № 215/6282/25 
2/215/518/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Науменко Я.О., за участю секретаря Оніщенко Ю.М., 
згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, 
ВСТАНОВИВ:
28.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, в якій просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за виконавчим провадженням №69367883 на підставі Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 04.12.2023, у розмірі 40 254,00 грн.
Ухвалою від 12.08.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання по справі на 11.09.2025 для розгляду справи по суті.
Судове засідання, що призначене на 11.09.2025 відкладено на 08.10.2025 у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача.
Ухвалою від 08.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
24.10.2025 позивач на виконання ухвали суду від 08.10.2025 надіслала уточнену позовну заяву.
Ухвалою від 27.10.2025 продовжено розгляд справи та призначено судове засідання на 27.11.2025.
27.11.2025 справу відкладено на 25.12.2025 для направлення відповідачу уточненої позовної заяви.
25.12.2025 справу було відкладено на 13.02.2026 у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді.
13.02.2026 справу відкладено на 03.03.2026 у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді.
03.03.2026 ухвалою суду призначено заочний розгляд даної цивільної справи.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (вх. № 20638 від 07.10.2025).
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином у порядку, встановленому законом, зокрема шляхом направлення SMS-повідомлення та судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання. Судові повістки повернуті до суду з відмітками поштового відділення: «за закінченням терміну зберігання», «про отримання 30.10.2025», «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких заяв чи клопотань до суду від нього не надходило.
Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з копією повторного свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 08.02.2011 Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зареєстровано 16 травня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №47 (а.с. 7).
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 виданого 03.11.2009 Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №475, батьками останнього зазначені: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_5 (а.с. 8).
Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 29.11.2014 Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зареєстровано 29 листопада 2014 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №254(а.с. 9).
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 04.12.2023 позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено повністю, змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2011 року у справі № 2-1590/11, яким з ОСОБА_2 на користь ( ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з набрання цим рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-12).
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за ВП № 73980261 станом на 07.10.2024, складеним державним виконавцем Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шевченко В.О., за період із січня 2024 року по вересень 2024 року складає 40 254,75 грн. (а.с.13).
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).
У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач вчасно та належним чином виконував свої зобов`язання зі сплати аліментів. При цьому згідно розрахунку заборгованості по виплаті аліментів, виконаного державним виконавцем Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шевченко В.О., заборгованість зі сплати аліментів станом на 07.10.2024 складає 40 254,75 грн. Щомісячна сума платежу 01.01.2024 – 5 225,03 грн., 01.02.2024 – 5 784,86 грн., 01.03.2024 – 5 784,86 грн., 01.04.2024 – 3 910,00 грн., 01.05.2024 – 3 910,00 грн., 01.06.2024 – 3 910,00 грн., 01.07.2024 – 3 910,00 грн., 01.08.2024 – 3 910,00 грн., 01.09.2024 – 3 910,00 грн..
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Судом встановлено, що позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2024 року по 30 вересня 2024 року, визначивши її розмір у сумі 40 254,75 грн., у відповідності до наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості.
Згідно з указаним вище правовим висновком Великої Палати Верховного Суду (провадження № 14-616цс18) щодо порядку обчислення неустойки (пені) розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 %.
Кількість прострочених днів із 01 січня 2024 року (перший день місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти) по 30 вересня 2024 року ( до дня їх фактичної виплати) становить 274 дні.
З метою перевірки правильності обчислення пені судом здійснено самостійний розрахунок відповідно до вимог ст. 196 СК України.
Розмір неустойки (пені) становить 65 816,48 грн., з яких за: січень 2024 року – 14 316,58 грн. (5225,03 х 274 х 1%); лютий 2024 року – 14 057,20 грн. ( 5 784,86 х 243 х1%); березень 2024 року – 12 379,60 грн. (5784,86 х 214 х 1%); квітень 2024 року – 7 155,30 грн. ( 3 910,00 х 183 х1%); травень 2024 року – 5 982,30 грн. (3910,00 х 153 х 1%); червень 2024 року – 4 770,20 грн. (3 910,00 х 122 х1%); липень 2024 року – 3 597,20 грн. ( 3 910,00 х 92 х1%); серпень 2024 року – 2 385,10 грн. (3 910,00 х 61 х1%); вересень 2024 року – 1 173,00 грн. (3 910,00 х 30 х1%);
Загальний розмір пені за період з 01.01.2024 року по 30.09.2024 року становить 65 816,48 грн.
Разом із тим, позивачем заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі 40 254,75 грн.
Відповідачем не доведено обставин, передбачених ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України, які б свідчили про погіршення його матеріального чи сімейного стану та унеможливлювали своєчасну сплату аліментів. Із наданих письмових доказів убачається, що відповідач аліменти у спірний період не сплачував.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, одержувач аліментів має право на стягнення пені у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, однак загальний розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.
Водночас згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та не вправі присуджувати більше, ніж просить позивач.
З огляду на викладене, незважаючи на те, що за результатами здійсненого судом розрахунку розмір пені є більшим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у межах заявленого позивачем розміру, а саме у сумі 40 254,75 грн.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355, ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів– задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.01.2024 по 30.09.2024 в розмірі 40 254 (сорок тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 75 копійок.
Стягнути з із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 05 березня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ