Справа №442/1091/26 
Провадження №2-о/442/194/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області 
в складі:
головуючої - судді Гарасимків Л.І.
при секретарі Петрів В.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи – Меденицької селищної територіальної громади в особі Меденицької селищної ради Львівської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю,-
в с т а н о в и в :
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи : Меденицької селищної територіальної громади в особі Меденицької селищної ради Львівської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить Свідоцтво про смерть від 10.06.2025 року, серії НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.1128 га, що розташовані на території Летнянської сільської ради Дрогобицького району.
01 грудня 2025 року вона звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В. із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважає, що із-за відсутності спадкоємців попередніх черг, вона має право претендувати на спадкове майно ОСОБА_2 в порядку ст.1264 ЦК України. Згідно її заяви була заведена спадкова справа за №64/2025.
Ст.1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Свою заяву про те, що зі спадкодавцем ОСОБА_2 вона проживала однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки зі Свідоцтва про народження від 12.03.1968 року вбачається, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її матір`ю була ОСОБА_3 . В графі щодо батька, то будь-які відомості відсутні. Насправді її рідним батьком був ОСОБА_2 , позаяк при її народженні мати не була у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , а перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах, тому запис про батька проводилась за прізвищем та громадянством її матері, а ім`я та по батькові її батька записувалось як « ОСОБА_4 », а по батькові « ОСОБА_5 ».
13.06.1992 року вона уклала шлюб з гр. ОСОБА_6 і обрала його прізвище - ОСОБА_7 . ОСОБА_2 з 1962 року проживав з її матір`ю, а після її народження і з нею в будинку АДРЕСА_1 однією сім`єю. Вони вели спільне спільне господарство, у них був єдиний бюджет, за їхні спільні кошти вони купували продукти харчування, одяг, побутову техніку /холодить телевізор, пральну машину/, брали участь у витратах по утриманні житла, його ремонті, вони піклувалися та підтримували у всьому один одного. Після смерті матері - ІНФОРМАЦІЯ_4 , вона з чоловіком ОСОБА_6 та ОСОБА_2 і надалі продовжували проживати однією сім`єю в одному домі, вести спільне господарство, батько /вона так його називала/ допомагав їй доглядати та виховувати доньку ОСОБА_8 , а потім і внука ОСОБА_9 . Вони жили в мирі та злагоді, між ними склалися дуже хороші відносини, які притаманні між рідними людьми.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Їй, як члену його сім`ї, була видана довідка про причину смерті спадкодавця. Вона займалася похоронами ОСОБА_2 , у цьому допомагали її чоловік та дочка.Про обґрунтованість її заяви вказує також наявність у неї особистих документів померлого ОСОБА_2 . Просить заяву задоволити.
В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує, а тому суд розглянув справу у відсутності заявника на підставі наявних доказів по справі.
Заінтересована особа – представник Меденицької селищної територіальної громади в особі Меденицької селищної ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду поступило клопотання про розгляд справи у відсутності представника Меденицької селищної територіальної громади, відносно задоволення заявлених вимог покладаються на думку суду, а тому суд розглянув справу у відсутності заінтересованої особи на підставі наявних доказів по справі.
Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Перевіривши матеріали справи, заяву ОСОБА_10 , в якій зазначила, що вона являється сусідкою заявника ОСОБА_1 , підтвердила той факт, що ОСОБА_2 проживав разом із нею за однією адресою, вони вели спільне господарство, утримували будинок, після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишилася проживати у будинку, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.
Як вбачається із будинкової книги, ОСОБА_2 з 1962 року був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , власником вказаного будинку була зареєстрована ОСОБА_3 , а після її смерті заявник ОСОБА_1 успадкувала його на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.06.2010 року.
Як вбачається із довідки з Центра надання адміністративних послуг виконкому Меденицької селищної ради Дрогобицького району від 04.12.2025 року, ОСОБА_2 був зареєстрований по АДРЕСА_1 до смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_5 , в цьому будинку зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Як вбачається із Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.03.1968р., ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її матір`ю в свідоцтві заначена ОСОБА_3 .
Як вбачається із Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 13.06.1992р., ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , 13.06.1992 року зареєстрували шлюб, в Летнянській с/раді Дрогобицького району, Львівської області, актовий запис за №10.
Як вбачається із Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 01.11.2009р., виданого Летнянською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_3 померла у віці 65 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено запис за №36.
Як вбачається із Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.06.2025р., виданого Виконавчим комітетом Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 85 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено запис за №72.
Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.06.2010р., посвідченого державним нотаріусом Другої Дрогобицької державної нотаріальної контори Москалик Л.П., спадкоємцем майна ОСОБА_3 , 1943 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що проживає в АДРЕСА_1 ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 01.02.2000 року Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області, зареєстрованого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в Книзі №2 за №262, р.№30025061.
За приписами статей 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини третя, четверта статті 4 ЦПК України).
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо), а оскільки заявником представлено письмові докази спільного проживання, тощо, у суду не виникає сумніву для задоволення заявлених вимог та їх підставності.
Відповідно до абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання.
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Викладені доводи узгоджуються з правовим висновком у постанові Верховного Суду від 07.11.2018р. у справі № 336/709/18.
У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Зі змісту ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Стаття 293 ЦПК України зазначає: «окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
-чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення;
-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення:
-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Частиною 1 ст. вказаного кодексу визначене перелік фактів, які встановлюються судом.
Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
А тому, аналізуючи всі зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до переконання, що оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно проживав із заявницею ОСОБА_1 , вели спільне господарство, проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет, заявниця завжди рахувала його своїм батьком, тощо, а відтак є всі підстави для задоволення заяви.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215, 256, 259 ЦПК України, суд, - 
в и р і ш и в :
Заяву задоволити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , з 2009 року і до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Заявник – ОСОБА_1 , адреса реєстрації – АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_5 .
Заінтересовані особи : Меденицька селищна територіальна громада в особі Меденицької селищної ради Львівської області, місце реєстрації : смт.Меденичі, вул.Незалежності, 40, Дрогобицького району, Львівської області, код ЄДРПОУ - 4374743.

Суддя Гарасимків Л.І.