ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 695/215/25		
Провадження № 22-ц/821/129/26		
Категорія: 310020000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М., 
секретаря - Кукушкіної А. О., 

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/8 частину від всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтовував тим, що сторони перебували в шлюбі з 29.08.2009 по 26.10.2018. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2018 у справі № 695/2491/18 шлюб між сторонами розірвано.
Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі проживає з відповідачкою.
Після розірвання шлюбу, позивач добровільно перераховував на рахунок відповідачки грошові кошти на утримання спільної дитини.
Вказував, що в грудні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з позивача на свою користь на утримання сина аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. 30.12.2024 суд у справі № 695/4824/24 заяву відповідачки задовольнив і видав судовий наказ про стягнення аліментів із позивача на користь відповідачки на утримання їхнього спільного сина починаючи з 20.12.2024 і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач вважав, що є підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки при призначенні аліментів судом не були взяті до уваги або невідомі та невраховані обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та дружини на утриманні.
Зазначав, що після розірвання шлюбу створив нову сім`ю з ОСОБА_4 . В даному шлюбі є дві малолітні дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, дружина позивача також перебуває на його утриманні, адже перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.
Просив суд взяти до уваги його скрутне матеріальне становище, адже в середньому його дохід складає 18000,00 грн, при цьому позивач ще має три боргові зобов`язання, а також несе витрати з утримання житла та сплати комунальних послуг.
З метою досягнення рівності та справедливості в утриманні всіх дітей позивача та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, керуючись чинним законодавством, позивач вважав, що розмір доходу платника аліментів повинен бути поділений порівну на кожного утриманця, тому становить 1/8 від його доходу. 
Таким чином позивач просив суд зменшити розмір стягнутих аліментів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.08.2025 позов задоволено частково та зменшено розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу, виданого 30 грудня 2024 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду мотивовано тим, що залишення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 на рівні 1/4 від доходу позивача, при відсутності аналогічних виплат на двох інших дітей, призведе до порушення їхніх прав, оскільки вони не отримають належного утримання від батька. Таке рішення створить дисбаланс, де утримання однієї дитини буде в рази перевищувати розмір, який би мав припадати на неї за умови рівного розподілу аліментних зобов`язань.
Крім того, загальний розмір відрахувань на утримання трьох дітей не може перевищувати 50% від заробітку платника аліментів. Таким чином, встановлення аліментів у розмірі 1/4 від доходу на одну дитину не лише порушує права інших дітей, але й суперечить законодавчо встановленим обмеженням щодо розміру аліментів, які стягуються з одного платника.
Доводи позивача про необхідність такої зміни аліментів з 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) суд вважав безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 29.10.2025 через засоби поштового зв`язку ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права.
Вважає, що позивач не надав до суду доказів, які б давали підстави для задоволення його позову. 
Зокрема, позивачем не надано доказів, що у зв`язку з народженням інших дітей, у нього погіршилося його матеріальне становище.
Судом встановлено і визнано позивачем, що у нього була та є стабільна, постійна робота і заробіток.
Вважає, що наявність зобов`язань по кредиту, свідчить про його впевненість в наростанні доходів і про його стабільне фінансове становище.
Зазначає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для зменшення розміру аліментів.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд не врахував правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, в якій зазначено, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.
Вказує, що врахування інтересів її сина, переважають над інтересами батька, який протиправно намагається позбавити дитину коштів, необхідних для його утримання й розвитку, а відтак, позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, а його навіть часткове задоволення судом призвело до порушення інтересів ОСОБА_3 . 
Просить рішення суду від 21.08.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, який в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу 

06.12.2025 на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. 
У відзиві вважає обставини викладені скаржницею в апеляційній скарзі безпідставними, які не містять нових відомостей. 
Зазначає, що він дійсно добровільно та добросовісно сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , але жодної згадки про суму аліментів у розмірі 1/4 всіх його доходів, до винесення судового наказу, ніде не було зазначено.
Вказує, що скаржниця, скориставшись скороченою процедурою наказного провадження, умисно не повідомила суд про наявність у нього двох інших малолітніх дітей і дружини на утриманні, про що їй було відомо.
Таким чином, відповідачка, отримавши несправедливе призначення аліментів на свою користь у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, спричинила погіршення рівня життя інших його дітей та не уможливила їх гармонійний розвиток.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції та апеляційним судом

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2018 у справі № 695/2491/18 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.08.2009 у відділі РАЦС по м. Золотоноша Золотоніського МУЮ Черкаської області за актовим записом № 136, розірвано (а.с. 38).
23.11.2023 позивач уклав шлюб з ОСОБА_7 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_8 », про що свідчить копія повторного Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 39).
Згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_5 (а.с. 18).
ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача та ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_6 , про що свідчить копія Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 17).
Відповідно до судового наказу, виданого Золотоніським міськрайонним судом від 30.12.2024 у справі № 695/4824/24, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 20.12.2024 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20). 
Дружина позивача ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради і одержує допомогу при народженні дитини з 01.10.2024 по 30.09.2027 в сумі 860 грн, що підтверджується копією довідки за № 23 від 08.01.2024 (а.с. 21).
В матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_2 , яка посвідчена приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я. І. 26.12.2024 за реєстровим № 5718, про те, що вона підтверджує, що батько її сина ОСОБА_1 сплачує аліменти в добровільному порядку за усною домовленістю між ними, також утримує сина в повному обсязі, приймає постійну участь у вихованні їхнього сина, матеріально повністю його забезпечує, заборгованості по виплатам не має (а.с. 37).
Згідно копії довідки ТОВ «ГРУНВЕГ» № 1 від 10.01.2025 ОСОБА_1 займає посаду завідувач складу, його дохід за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 склав 252399,69 грн (а.с. 40). 

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захисті піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII).
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Частиною 2 ст. 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України).
У ст. 192 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Таким чином, при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, посилався на існування підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі та наявності підстав для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки на його утриманні перебувають ще двоє дітей та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що не дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному судовим наказом розмірі.
Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 727/1599/22, від 10.10.2023 у справі № 682/2454/22, від 27.11.2024 у справі № 613/1404/23.
Як вбачається з матеріалів справи, на утриманні позивача, крім сина від першого шлюбу, перебувають ще дві малолітні доньки, які народженні від ОСОБА_9 . 
Дружина позивача ОСОБА_4 на даний час перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується листом відділу культури виконавчого комітету Золотоніської міської ради (а.с. 22).
Зміна сімейного стану позивача, народження дітей у другому шлюбі, є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.
З урахуванням наявності на утриманні позивача дітей від другого шлюбу, які перебувають на його утриманні, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частину правильним, враховуючи вимоги ст. ст. 182, 192 СК України.
Посилання скаржниці на те, що суд першої інстанції виходив з інтересів позивача, що призвело до порушення рівності обов`язку кожного з батьків по утриманню дітей, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки залишення аліментів у розмірі, який визначений судовим наказом від 30.12.2024, може призвести до дисбалансу інтересів дітей, так як діти позивача опиняться у нерівному матеріальному становищі. 
Більш того діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 21.07.2021 у справі № 691/926/20.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що народження інших дітей у позивача спричинило зміну його матеріального стану, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат.
Відтак, інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції тане впливають на правильність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», § § 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції від 21.08.2025 відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 .
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 серпня 2025 року- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий   Л. І. Василенко

 Судді:         О. В. Карпенко

О. М. Новіков