Справа № 473/5508/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"27" лютого 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 15 червня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» уклало з відповідачем Договір про відкриття кредитної лінії №1408-7077 продукту «CreditKasa».
За умовами договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відкрило на користь ОСОБА_1 кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 11 000 грн та строком користування коштами протягом 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (який складається з базових періодів кредитування строком 30 календарних днів кожен), а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит в цілому до 14 червня 2025 року, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,16 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом (промо-ставка, яка застосовується протягом перших 30 календарних днів першого базового періоду) та 1,45 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом протягом решти періодів, та сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту. 
Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 10 вересня 2025 року виникла заборгованість у загальному розмірі 55 000 грн, у тому числі:
-прострочена заборгованість за кредитом – 11 000 грн;
-прострочена заборгованість за процентами – 44 000 грн. 
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в окремій заяві не заперечував проти такого порядку вирішення спору. 
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема, суд встановив, що 15 червня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» уклало з відповідачем Договір про відкриття кредитної лінії №1408-7077 продукту «CreditKasa».
За умовами договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відкрило на користь ОСОБА_1 кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 11 000 грн та строком користування коштами протягом 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (який складається з базових періодів кредитування строком 30 календарних днів кожен), а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит в цілому до 14 червня 2025 року, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,16 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом (промо-ставка, яка застосовується протягом перших 30 календарних днів першого базового періоду) та 1,45 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом протягом решти періодів, та сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту. 
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. 
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що сторони з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник підписав його за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Таким чином, ОСОБА_1 набув статусу, прав та обов`язків позичальника у кредитних правовідносинах з позивачем.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. 
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії квитанції АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 31) банк підтвердив той факт, що 15 червня 2024 року через систему платежів «Liqpay» відбулося зарахування кредитних коштів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на зазначену позичальником в п. 12 кредитного договору банківську картку відповідача № НОМЕР_1 у розмірі 11 000 грн, що повністю підтверджує факт виконання позивачем свого зобов`язання перед відповідачем. 
У той же час, позичальник порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним.
Згідно розрахунку боргу, станом на 10 вересня 2025 року загальна заборгованість за кредитним договором (в межах вимог) становить 55 000 грн, у тому числі:
-прострочена заборгованість за кредитом – 11 000 грн;
-прострочена заборгованість за процентами (за період з 15 червня 2024 року до 14 червня 2025 року), яка зменшена позивачем та в межах вимог становить 44 000 грн. 
Перевіривши вказаний розрахунок, суд встановив наступне.
Суд констатує, що проценти дійсно нараховувалися позивачем відповідно до умов кредитного договору (в тому числі за узгодженими сторонами розмірами процентних ставок та строком кредитування).
Однак умови кредитного договору в цій частині частково суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено: ч. 4 цієї статті, у якій зазначено формулу розрахунку денної процентної ставки за споживчим кредитом; ч. 5 цієї статті, у якій визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
За встановленого, оскільки кредитний договір укладений між сторонами після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), проте без урахування його положень, а тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі, що перевищує денну ставку в 1 %, починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (тобто з 20 серпня 2024 року) є нікчемними, а нарахування процентів протягом вказаного періоду повинно здійснюватися за ставкою, що не будуть перевищувати денну в 1 %. 
Зокрема суд, провівши математичні обрахунки, встановив, що денна ставка за договором, розрахована згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», виходячи з умов кредитного договору, а саме з узгоджених сторонами процентних ставок (1,16 % та 1,45 % на день), комісії за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту, становить 1,467 %. 
З розрахунку заборгованості вбачається, що з 20 серпня 2024 року позивач здійснював нарахування позичальнику процентів за ставкою 1,45 % за кожен день користування кредитом, тобто частково з порушенням вимог закону.
Таким чином, з 20 серпня 2024 року проценти підлягали до нарахування за ставкою 0,9 % на день, що з цього періоду відповідатиме денній процентній ставці в 1 % (перевірено математичним шляхом). 
Тобто, належна заборгованість за процентами до стягнення за період нарахування становить:
- з 15 червня 2024 року до 19 серпня 2024 року – 9 570 грн (згідно розрахунку заборгованості);
- з 20 серпня 2024 року до 14 червня 2025 року – 29 601 грн (11 000 грн (розмір заборгованості за кредитом) х 0,9 % (процентна ставка за день користування кредитом)/100 х 299 (днів користування кредитом)).
Таким чином, загальний розмір процентів за період кредитування, розрахований з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування», становить 39 171 грн. 
В іншій частині суд погоджується з наданим розрахунком.
За такого, встановлена судом заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 2 209,71 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 

Стягнути з  ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407; код ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії від 15 червня 2024 року №1408-7077 продукту «CreditKasa», що утворилася станом на 10 вересня 2025 року, а саме: прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень; прострочену заборгованість за процентами (за період з 15 червня 2024 року до 14 червня 2025 року) у розмірі 39 171 (тридцять дев`ять тисяч сто сімдесят одна) гривня, а всього у загальному розмірі 50 171 (п`ятдесят тисяч сто сімдесят одна) гривня, а також 2 209 (дві тисячі двісті дев`ять) гривень 71 копійку судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Суддя: О.В. Вуїв