Справа № 185/14659/25
Провадження № 2/185/4053/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі : головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мельник А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, суд 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 у якому просила : розділити житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку кадастровий номер 1212400000:02:022:0008 по АДРЕСА_1 , розділити автомобіль ВАЗ 21063-10 номерний знак НОМЕР_1 , 1990 року випуску та причеп марки Краз – 8138, номерний знак НОМЕР_2 , 1993 року випуску, які є спільною сумісною власністю подружжя, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер 1212400000:02:022:0008 по АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль ВАЗ 21063-10 номерний знак НОМЕР_1 , 1990 року випуску; визнати за ОСОБА_2 право власності на причеп марки Краз – 8138, номерний знак НОМЕР_2 , 1993 року випуску.
Позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу за сумісні кошти подружжям було придбано спірне майно. З березня 2025 року між сторонами припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Сторони не дійшли згоди щодо добровільного поділу майна. У зв`язку з чим, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою від 09 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд ухвалює у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.
Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
В силу ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Судом встановлено, що сторони з 24 серпня 1977 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (виданим повторно) серія НОМЕР_3 . 
13 липня 1990 року сторонами був придбаний автомобіль ВАЗ 21063-10 номерний знак НОМЕР_1 , 1990 року випуску, який був зареєстрований на відповідача, що підтверджується паспортом автомобіля серія НОМЕР_4 .
Також у шлюбі, був придбаний причеп марки Краз – 8138, номерний знак НОМЕР_2 , 1993 року випуску, який був оформлений на відповідача, що підтверджується технічним талоном транспортного засобу від 15.06.1993 року.
05 травня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_1 придбала житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку (кадастровий номер 1212400000:02:022:0008) по АДРЕСА_1 . Договір посвідчено зав. Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицькою Ю.А. 
Звертаючись до суду з позовом позивач зазначає, що з березня 2025 року між ними припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства. На пропозиції щодо варіантів розподілу спільного майна, відповідач самоусунувся. 
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються наступними нормами права.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (статі 60, 61 СК України).
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Оскільки у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 77, 78 ЦПК України) і це є її процесуальним обов`язком (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
В даному випадку позивач звертаючись до суду із позовом запропонувала порядок поділу майна. Відповідачем позовні вимоги визнані у повному обсязі, отже у суду відсутні підстави для відступлення від запропонованого позивачкою та визнаного відповідачем порядку поділу майна.
Таким чином, оскільки спірне майно було набуто у власність під час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі, на підставі ст.61 СК України воно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - сторін у справі, а тому вказане майно подружжя підлягає поділу.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя – задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на :

- житловий будинок АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку кадастровий номер 1212400000:02:022:0008 розташовану по АДРЕСА_1 ; 
- автомобіль ВАЗ 21063-10 н/з НОМЕР_1 , 1990 року випуску;
- причеп марки КРАЗ-8138, н/з НОМЕР_2 , 1993 року випуску.

В порядку поділу майна подружжя:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ;
- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1212400000:02:022:0008 розташовану по АДРЕСА_1 ;
- визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль ВАЗ 21063-10 н/з НОМЕР_1 , 1990 року випуску;
- ОСОБА_2 право власності на причеп марки КРАЗ-8138, н/з НОМЕР_2 , 1993 року випуску.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса : АДРЕСА_1 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 . 

Суддя          С.  Г.  Юдіна