Справа № 450/5748/25 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 33/811/358/26 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 січня 2026 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,
в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
Згідно з постановою, 27.11.2025 року о 12 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання обов`язків щодо виховання малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2013 року народження, ОСОБА_3 , 2019 року народження, ОСОБА_4 , 2020 року народження, ОСОБА_5 , 2025 року народження, що виразилось у наявності в будинку антисанітарних норм проживання, які можуть загрожувати життю та здоров`ю дітей, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 січня 2026 року.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова підлягає скасуванню.
Зазначає, що те, що судом не надано належно оцінки доказам у справі, не з`ясовано фактичні обставини справи, порушено її право на участь в судовому засіданні, постанова прийнята з порушенням ст.ст. 245, 280 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явилась, причини неявки апеляційному суду не повідомила та клопотання про відкладення розгляду справи не подала.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що законодавством встановлені досить короткі строки розгляду апеляційної скарги, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення в її точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надав відповідну правову оцінку.
Так, ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям, тощо), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні. одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона за ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Згідно з протоколом ОСОБА_1  поставлено у провину те, що вона 27.11.2025 року о 12 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання обов`язків щодо виховання малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2013 року народження, ОСОБА_3 , 2019 року народження, ОСОБА_4 , 2020 року народження, ОСОБА_5 , 2025 року народження, що виразилось у наявності в будинку антисанітарних норм проживання, які можуть загрожувати життю та здоров`ю дітей, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення підтверджується доказами у справі, а саме: 
зверненням старости Миколаївського старостинського округу ОСОБА_6 від 24.11.2025 на адресу служби у справах дітей зі місту якого вбачається, що На численні звернення жителів села Городиславичі Львівського району Львівської області, вона, староста Миколаївського старостинського округу, в складі комісії 3 працівників старостинського округу, виїхали на обстеження житлово-побутових умов житлового будинку в АДРЕСА_1 , де проживають без реєстрації ОСОБА_1 разом із малолітніми дітьми: ОСОБА_2 2015 р.н., ОСОБА_3 2019 р.н., ОСОБА_5 2025 р.н., ОСОБА_4 2020 р.н. При обстежені житлового будинку виявлено, що будинок перебуває в аварійному стані. Кутові бальки перегнили та хитаються. Глина вбудинку відпала та утворилися дири. Вікна замуровані пляшками і глиною, немає скла, а дири у вікнах закриті матрацами. Частини даху немає, при опадах вода затікає в будинок від чого він руйнується ще більше. ОСОБА_1 придбала будинок в АДРЕСА_2 . Будинок з цегли, перебуває в хорошому стані, але там вона утримує свійських тварин (а.с. 6);
актом обстеження умов проживання від 27.11.2025 відповідно до якого проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання незадовільні, прибудинкова територія захаращена, наявні купи побутового сміття. Умови для проживання дітей не створені, вікна у будинку відсутні, сам будинок аварійний (а.с. 7-8);
копіями фото будинку та прибудинкової території, в якому проживає ОСОБА_1 із дітьми (а.с. 9-12);
рапортом інспектора СЮП ВП ДРУП №2 ГУ НП у Львівській області Козіцької Х. від 27.11.2025 відповідно до якого стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол за ч.1 ст. 184 КУпАП «Невиконання батьківських обов`язків», оскільки остання ухилилася від покладених на неї ст. 150 СКУ батьківських обов`язків по відношенню до дітей: ОСОБА_2 , 2013 р.н., ОСОБА_3 , 2019 р.н., ОСОБА_5 , 2025 р.н., ОСОБА_4 , 2020 р.н., а саме: не створила належних умов для їхнього проживання та виховання. На подвір`ї будинку розкидані брудні речі, фекалії тварин, розбиті пляшки. Також в будинку не створені умови для дітей, а саме малолітні не мають своїх спальних місць, в будинку відсутнє світло.
Відтак, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і вірно врахував обставини, зазначені у наданих доказах.
При цьому в апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали апеляційному суду підстави ставити під сумнів правильно встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги стосовно того, що в постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи, є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.
Наявний у справі протокол про адміністративні правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, під час апеляційного перегляду не встановлено.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення в межах, встановлених цим Кодексом. Саме таке стягнення, на думку апеляційного суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 .
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 січня 2026 року якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, залишити без змін, її апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду      Урдюк Т.М.