ДОДАТКОВА 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 709/997/25		
Провадження № 22-з/821/34/26		
категорія: 304090100 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Сіренка Ю. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Починка Олександра Ігоровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Витріщак Тетяни Іванівни на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2025 року та на додаткове рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2025 року, апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Починка Олександра Ігоровича на додаткове рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Іркліївська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (провулком) та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

13.06.2025 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Іркліївська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (провулком) та стягнення моральної шкоди. 
Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою – провулком, розташованим між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та усунути перешкоди у користуванні цією земельною ділянкою шляхом знесення/демонтування ОСОБА_2 за власний рахунок встановлених металевих воріт.
Стягнуто з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір, що становить 2422 грн. 
ОСОБА_1 та представник відповідача - адвокат Витріщак Т. І. подали до суду заяву про ухвалення у справі додаткового рішення.
Додатковим рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2025 року заяви задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 17594 грн, із яких: витрати позивача на друк позовної заяви та додатків до неї - 594 грн, витрати за проведення обмірів земельної ділянки 2000 грн, витрати на професійну правничу допомогу 15000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
У решті вимог заяв відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду та додатковим рішенням суду, представником ОСОБА_2 – адвокатом Витріщак Т. І. оскаржено їх в апеляційному порядку.
Просили скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Додаткове рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2025 року скасувати.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу понесені стороною відповідача в суді першої та апеляційної інстанцій.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив додаткове рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2025 року в частині часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким заяву представника ОСОБА_2 – адвоката Витріщак Т. І. про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.
В решті додаткове рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2025 року залишити без змін.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 4000 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Починок О. І. просив апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Витріщак Т. І. залишити без задоволення, а оскаржувані рішення – без змін.
Відзив містив також орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції за подачу відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 3000 грн. Зазначав, що вказані докази будуть подані на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів або на протязі п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 18 березня 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Витріщак Т. І. залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Починка О. І. залишено без задоволення.
Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2025 року - залишено без змін.
Додаткове рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2025 року залишено без змін.
23 березня 2026 року представник ОСОБА_1 – адвокат Починок О. І. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_1 , а саме 3000 грн.
Зазначає, що витрати пенесені ним згідно з Договором про надання правничої допомоги № б/н від 02.01.2026 
На підтвердження витрат на правничу допомогу також надано Акт виконаних робіт від 18.03.2026, згідно з яким станом на 18.03.2026 адвокат надав, а клієнт отримав юридичні послуги у формі: консультації (500 грн), написання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення та на додаткове рішення у даній справі (2000 грн) та участь адвоката в судовому засіданні (500 грн).
Зазначає, що вказані витрати пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
31 березня 2026 року від представника ОСОБА_2 – адвоката Витріщак Т. І. надійшла заява про розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення без участі відповідача.
Зазначає, що з поданих позивачем доказів неможливо достеменно встановити обсяг наданих послуг чи виконаних робіт у відповідності до умов Договору, неможливо надати правову оцінку повноваженням сторін та їх обов`язкам щодо проведення розрахунку.
Вважає, що підстави для ухвалення додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 відсутні.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви представника ОСОБА_1 – адвоката Починка О. І. про ухвалення у справі додаткового рішення та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що заява про ухвалення у справі додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Частинами 1 та 2 ст. 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Системний аналіз вказаних норм процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що клопотання (заява) про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції може бути заявлено (подано) на будь-якій стадії судового процесу (як у відзиві на апеляційну скаргу, так і окремою заявою (клопотанням)), але за умови - до закінчення судових дебатів.
Подібні за змістом висновки зроблено у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2023 року у справі № 357/9482/21 (провадження № 61-12596св22).
Із матеріалів цієї справи встановлено, що у відзиві на апеляційну скаргу та до закінчення судових дебатів, представник ОСОБА_1 – адвокат Починок О. І. заявляв про намір надання відповідних доказів понесення витрат на правничу допомогу у передбачені процесуальним законом строки.
У визначені законом строки та порядку адвокат Починок О. І. надав наступні докази надання ним правничої допомоги ОСОБА_1 : ордер на надання ОСОБА_1 – адвокатом Починком О. І. правничої допомоги від 02.01.2026, Договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Починком О. І. від 02.01.2026, де п. 4.1 Договору визначено, що за виконання доручень клієнта за даним Договором клієнт попередньо сплачує адвокату гонорар згідно акту виконаних робіт. Договір укладений на строк до 31.12.2026. Акт виконаних послуг (наданих робіт) від 18.03.2026, за змістом якого адвокат станом на 18.03.2026 надав, а Клієнт прийняв (отримав) юридичні послуги (професійну правничу допомогу) у формі: надання юридичної консультації Шаліманову Є. В., вартість послуги – 500 грн; підготовка до написання відзиву на апеляційну скаргу Купрій Т. С., вартість послуги – 2000 грн, участь адвоката в судовому засіданні 18.03.2026, вартість послуги 500 грн. Зальна вартість послуг адвоката складає 3000 грн.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
У п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі№ 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).
Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід також ураховувати позицію Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що адвокатом Починком О. І. надано докази в підтвердження надання правничої допомоги у визначеному законом порядку.
Разом з тим, при визначенні розміру судових витрат, що підлягають відшкодуванню, апеляційний суд враховує затрачений сторонами час, співмірність наданої правничої допомоги та гонорару, а також складність справи, ціну позову, заперечення адвоката Витріщак Т. І. та доходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн.
Керуючись ст. ст. 268, 270, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Починка Олександра Ігоровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Іркліївська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (провулком) та стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 грн витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Ю. В. Сіренко