ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2321/26 Справа № 215/4692/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М. 
суддів – Зубакової В.П., Остапенко В.А.
секретар судового засідання Лідовська А.А.
сторони:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс»
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2025 року, ухвалене суддею Демиденком Ю.Ю. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення 07.10.2025, -
В С Т А Н О В И В
В липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернулось до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 27.06.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір №3774003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту згідно якого останній отримав кредит в сумі 20000 грн. строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування (730% річних). 
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на 24.04.2024 становить 123892,28 грн. з яких: 19998,98 грн. – заборгованість за кредитом; 103993,30 грн. – заборгованість за нарахованими процентами.
24.04.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу №24/04/2024, згідно якого до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги за Договором №3774003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.06.2023.
На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором №3774003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.06.2023 в розмірі 123892,28 грн.
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРІНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за Договором №3774003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.06.2023 в розмірі 29998,98 грн. а також понесені судові витрати в розмірі 586,46 грн. судового збору та 1210,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 31795,94 грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось з апеляційною скаргою, в якій ставиться вимога про скасування даного рішення в частині зменшення суми заборгованості за нарахованими процентами та винесення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що нарахування процентів було здійснено у відповідності до умов підписаного сторонами кредитного договору.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 27.06.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір №3774003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту згідно якого останній отримав кредит в сумі 20000 грн. строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування. Зазначений кредитний договір був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу (Credit7) та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с.17-30).
Під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Credit7), позичальник надав всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів кредитного договору та проставив відмітку про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, що відповідає ЗУ «Про захист персональних даних» та рекомендаціям Уповноваженого ВРУ з прав людини щодо застосування положень цього Закону. 
Водночас, відповідач ОСОБА_1 є дієздатною особою, яка в повній мірі має можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними, розуміти наслідки вчинення певних дій та можливість відмовитись від вчинення таких дій, що будуть суперечити його інтересам, адже без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Credit7) за допомогою логіна і пароля особистого кабінету (а.с.38-43) кредитний договір між відповідачем та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не був би укладений.
Крім того, підписанням за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора кредитного договору, ОСОБА_1 підтвердив свою обізнаність та згоду із запропонованими умовами надання кредиту, що свідчить про його вільне волевиявлення, спрямоване на укладення договору саме на тих умовах, що у ньому визначені.
Таким чином, суд вважає доведеним факт укладання між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 . Договору №3774003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.06.2023.
На виконання умов Договору №3774003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.06.2023 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 20000 грн.
Даний факт підтверджується довідкою №961-2604 від 26.04.2024 (а.с.31), а також випискою за період з 27.06.2023 по 02.07.2023 по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я відповідача ОСОБА_1 (а.с.160-161).
Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на 24.04.2024 становить 123892,28 з яких: 19998,98 грн. – заборгованість за кредитом; 103893,30 грн. – заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.4 Кредитного договору за ставкою 2% за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 27.06.2023 по 24.04.2024 (а.с.32-37).
24.04.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу №24/04/2024, згідно якого до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги за Договором №3774003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.06.2023 (а.с.55-63).
Таким чином, судом встановлено, що відповідач уклав кредитний договір, отримав кредитні кошти, однак не виконав зобов`язання за кредитним договором, тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути тіло кредиту у розмірі 19998,98 грн.
Однак щодо розміру процентів, які погоджено сторонами та за якими заборгованість більша за фактично отримані позичальником кошти, слід зазначити таке.
Як було зазначено вище сторонами погоджено розмір процентів, порядок їх нарахування та відповідно до розрахунку заборгованості він складає 103993,30 грн.
Суд звернув увагу, що вказана сума відсотків з огляду на сам розмір позики 20000,00 грн. є непомірним тягарем для споживача фінансових послуг. Позивач просив стягнути відсотки у розмірі, що значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не у компенсаційній, а в каральній, штрафній функції, при цьому сума нарахованих відсотків в такому порядку є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України.
Застосовуючи аналогію та враховуючи те, що заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 103993,30 грн. не є співмірною сумі кредиту у 20000,00 грн. за вищевказаним кредитним договором, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно завищеної суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру процентів за вказаним договором до 10000,00 грн. При визначенні розміру процентів суд виходить з розміру облікової ставки НБУ та строку дії договору кредиту.
При таких обставинах, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс».
З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки ці висновки ґрунтуються на ретельному аналізу доказів, що є у матеріалах цивільної справи.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 103993,30 грн. не є співмірною сумі кредиту 20000,00 грн. за кредитним договором.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» залишити без задоволення.
Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2025 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 10 лютого 2026 року.
Головуючий суддя
Судді