МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2026 р.  	№ 400/1463/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В. за участю секретаря судового засідання М`ялик В.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом	Приватного підприємства "ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18", вул. Київська, 285,м. Вознесенськ,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,56501, 	
до 	Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв,54056,  Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Фізкультури, 9,м. Київ,03150, 	
про	визнання протиправною та скасування постанови від 02.09.2025 року № ОПШ 047701,	

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18» звернулось до адміністративного суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті з вимогами визнати протиправними та скасувати постанову відповідача №ОПШ047701 від 02.09.2025 про накладення на ПП «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18» адміністративно -господарського штрафу у розмірі 51000 гривень.
Свої позовні вимоги підприємство обґрунтувало тим, що воно не було у цьому випадку перевізником. Зазначений автомобільний транспорт не належить підприємству «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18», стосовно транспортного засобу не укладався договір оренди, водій не перебуває з підприємством у трудових відносинах. Той факт, що невідомі особи використали у товарно-транспортній накладної назву позивача не повинно мати наслідком застосування штрафної санкції саме до позивача. Відповідач під час розгляду справи не розібрався в ситуації, не викликав на розгляд справи власника автомобільного транспорту та позивача.
Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував тим, що під час проведення рейдової перевірки було встановлено перевезення автомобілем MAN з напівпричепом вантажу щебенево-піщаної суміші з перевищенням встановлених норм, а саме фактична маса 48,65 т, при дозволених 40 т. Відповідно до товарно-транспортної накладної перевізником був зазначено ПП «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18». Представник «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18» викликався на розгляд справи та був присутній на ньому. В ст.60 Закону зазначено, що відповідальність покладається саме не перевізників. А перевізник визначається товарно-транспортною накладною.
В судових засіданнях представники позивача та відповідача підтримали власні позиції, викладені у процесуальних заявах по суті справи. Представник позивача заперечив участь представника підприємства під час розгляду справи у Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті. На вимогу суду надати підтвердження участі представника позивача у розгляді справи, відповідач повідомив що відеофіксація розгляду справи 13.08.2025 не проводилася та підтвердити це неможливо.
Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.
Приватне підприємство «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18» зареєстровано юридичною особою 11.08.2021. Основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, вантажний автомобільний транспорт, надання в оренду вантажних автомобілів, оптова торгівля хімічними продуктами.
13.08.2025 автомобіль MAN р.н. НОМЕР_1 з причепом TAKDIR р.н. НОМЕР_2 , які належить на праві власності ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 здійснював перевезення щебенево-піщаної суміші по автодорозі Н-11 Дніпро- Миколаїв.
В районі 262 км зазначеної автодороги, працівниками Укртрансбезпеки автомобіль MAN р.н. НОМЕР_1 з причепом TAKDIR р.н. НОМЕР_2 , був зупинений для проведення габаритно-вагового контролю.
За результатами зважування, встановлено, що повна маса автомобіля складає 48,65 тонн, що понад 30% встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків.
Водій Дзонзов В.В. надав представникам Укртрансбезпеки товарно-транспортну накладу, в якій перевізником зазначене ПП «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18».
За вказаним фактом працівниками Укртрансбезпеки складно Акт №ОАР 038869.
15.08.2025 Відділом державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті повідомлено ПП «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18» про можливість прийняття ним участі у розгляду справи про порушення на автомобільному транспорті за Актом № ОАР 038869. 
02.09.2025 уповноваженою особою відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ОПШ 047701 до ПП «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18» за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, правопорушення передбаченого абзацом 17 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», в розмірі 51000 гривень.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.01 №1306 габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.
Відповідно до п.22.5 Правил за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.01 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Відповідно до п.3 Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Питання проведення габаритно-вагового контролю врегульоване Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, якій затверджений постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.07.
Відповідно до п.15 Порядку контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Відповідно до п.20 Порядку за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських.
Відповідно до п.п.21.-25 Порядку у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.
У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту.
Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.
У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.
Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог Законів України «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги», Правил дорожнього руху, Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні та Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, відповідач уповноважений та має право проводити дії щодо габаритно-вагового контролю великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.
Абзацом 17 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи - зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф.
Таким чином, суд погоджується з аргументами відповідача, що він має право на проведення рейдових перевірок під час яких здійснювати габаритно-ваговий контроль. Оскільки, 13.08.2025 під час здійснення зважування автомобіля MAN р.н. НОМЕР_1 з причепом TAKDIR р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 було встановлено, що його загальна маса дорівнює 48,65 т, що більше ніж на 30% перевищую дозволену максимальну масу в 40 т, в діях перевізника вбачається склад правопорушення передбаченого абз.17 ч.1 ст.17 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Але, під час судового засідання залишилося непоясненним з боку відповідача, чому провину за зазначений факт було покладено саме на позивача. Власником автомобільного транспорту є не ПП «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18», а фізична особа. Будь-які договори між фізичною особою та позивачем про користування цим автомобільним транспортом відсутні. Рішення про застосування штрафної санкції саме до позивача прийнято без отримання будь-яких пояснень як боку власника транспортного засобу, так і ПП «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18». Суд погоджується з відповідачем, що з процесуальної точки зору, позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи та його неявка не перешкоджала прийняттю рішення. Але, у цьому випадку прийняття рішення без отримання пояснень з боку особи, щодо якої застосовуються санкції, має не процесуальні наслідки, а свідчить про порушення вимог обґрунтованості, тобто врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Фактично відповідач так і не з`ясував, хто саме є перевізником у цьому випадку. А це неможливо було встановити не отримавши пояснення, як власника транспортного засобу, так і позивача. 
Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Відповідно до ст.48 Закону, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
дата і місце складання;
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто.
Таким чином, відповідно до ст.48 Закону, товарно-транспортну накладну складає не перевізник, а вантажовідправник, тобто у цьому випадку це ТОВ «ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ». Саме це товариство зазначило у товарно-транспортній накладної автомобільним перевізником - ПП «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18». Але, враховуючи, що позивач заперечує той факт, що він був у цих правовідносинах автомобільним перевізником, лише на підставі цієї ТТН не можливо на нього покласти відповідальність. Питання визначення автомобільного перевізника у цьому випадку є ключовим, і для його з`ясування, відповідач повинен був опитати всіх причетних до цього перевезення учасників: позивача, власника автомобіля та вантажовідправника. Таким чином, відповідач поклав відповідальність за порушення на автомобільному транспорті виключено на підставі зазначення іншим товариством у власних облікових документах позивача, як перевізника, при цьому не перевіряючи на підставі чого цим товариством зроблено цей запис у ТТН.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про застосування адміністративно-господарських санкцій до ПП «ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18» є необґрунтованим, оскільки відповідачем не встановлено хто саме у цьому випадку був автомобільним перевізником.
Позов задовольнити у повному обсязі.
Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2662,40 гривень підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов Приватного підприємства "ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18" (вул. Київська, 285,м. Вознесенськ,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,56501 44193520) до Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв,54056 39816845) Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, 9,м. Київ,03150 39816845) задовольнити повністю. 
2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті №ОПШ 047701 від 02.09.2025р. про накладення на Приватне підприємство «Трансбудальянс 18» (код 44193520) адміністративно-господарського штрафу у розмірі 51000,00 грн
3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв,54056 ЄДРПОУ 39816845) на користь Приватного підприємства "ТРАНСБУДАЛЬЯНС 18" (вул. Київська, 285,м. Вознесенськ,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,56501 ЄДРПОУ 44193520) судові витрати в розмірі 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) грн.
4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко   
Рішення складено в повному обсязі 15.04.2026